244 
Der har været gjort flere betydelige tilløb til ertsens metallur- 
giske behandling, men disse forsøg har ikke faldt heldig ud. 
Aamdals kobberverk har i 1897, med en arbeidsstyrke paa 130 
mand, produceret 1450 tons malm, med 20—21 pet. kobber. 
Aardals verk 1 Sogn fik i begyndelsen af forrige aarhundrede en 
udbredt navnkundighed for guld, sølv og kobberstuffer. 
Her blev først fundet kobbererts i 1680, og ertsen blev muthet 
i 1702; først blev de saakaldte ”Overbergets gruber” i Grøndalsfjeldet, 
ovenfor Seimsdalen drevne, og verket kaldtes derfor Seimdalsverket, 
Det havde sin hytte paa Farnes, ved den øvre ende af Aardalsvatn. 
I Gabe Gottes grube fandtes her guld i 1704 eller 1705, og efter 
dette fund kjøbte Fredrik den 4de verket. Gabe Gottes grube og 
den nærliggende Kongens grube ligger høist ubekvemt til, 4000 fod 
over havet. 
Efter Kraft forbyggedes gruberne ved is, idet der berettes: 
”Maaske den eneste i sit Slags er den Kastebygning, som her 
har fundet Sted, da man har ladet Vandet gaa op 1 Gruben og fryse 
om Vinteren, hvorpaa man har hugget Hul paa den flere Fod tykke 
Iis, samt udlændset Vandet, hvorefter disse have tjent som Kaster, 
der have kunnet bære en betydelig Fordring, og til at understøtte. 
Grubens Sider, hver, formedels de store Vidder, ingen Forbygning har 
kunnet finde Sted." 
Paa Underberget optoges i 1721 ”Prins Friedrichs grube", 4 mil 
fra Farnes; ”Blaabergsgruberne" endelig ligger 7 til 800 meter over 
Aardalsvatn og sattes 1 drift i 1712. 
Kongen drev verket med stort tab, og det blev nedlagt 1 1733: 
eller 34. 
Bergjunker H. OC. Linstow dannede i 1755 et participantskab til 
drift af verket; da der var anvendt 13000 rigsdaler og kun vundet 8. 
skippund garkobber, standsedes bergverksdriften her. 
En kort tid i forrige Aarhundrede dreves Enighedens kobberverk 
i Stavanger amt, der havde sine gruber dels i Fossan, dels i Skjold 
(Vass sogn) og sin smeltehytte paa gaarden Sæbø ved Hjelmelands- 
vaagen. Verket fik privilegium under 9Yde juli 1764, og den første 
prøvesmeltning foretoges i 1767, men allerede efter 8 a 10 aars forløb. 
blev driften for bestandig indstillet. Senere undersøgelse har godt- 
gjort, at verkets kisanvisninger neppe var drivværdige. 
