259 
Hos os paa Kongsberg forekommer derimod sølvet mest gedigent 
paa gangene. 
Ved flere forekomster hos os som i Svenningdalen, paa Hitterø 
er sølv udvundet af erts, dels fahlerts og dels sølvholdig blyglands. 
Prisfaldet i sølv har i de sidste 18 aar været betydeligt; den 
gamle pris var 157 kr. pr. kg.; i 1880 var prisen sunket til 135—140 
kr.; i 1885 til ca. 135 kr; 1 1890 til ca. 120 kr., hvorpaa prisen som- 
meren 1893 dalede helt ned til 71 kr. pr. kg. (= 27 d pr unze). I 
budgetterminen 1893—1894 var den midlere salgspris for Kongsberg 
kr. 82.30 pr. kg.; i 1894—1895 kun kr. 77.32. 
1895 opnaaede man igjen noget bedre pris, nemlig i middeltal 
kr. 81.42 (= 83013 å 31 d pr. unze), men i 1897 gik prisen igjen ned 
til kun 70 kr. 
Kongsberg sølvverk. 
Siden 1623 indtil nu har Kongsberg sølvverk været drevet med 
en delvis standsning fra 1805—18135. 
Verket blev opdaget under Kristian IV, der med stor iver tog sig 
af sølvverket i den første tid af driften. 
Sølvet forekommer som berørt gedigent eller metallisk, ikke i 
forbindelse med andre stoffe, dog optræder ogsaa svovlsølv eller en 
erts, bestaaende af svovl og sølv i ikke ringe mængde. Sjelden er 
en anden sølverts rødgyldig erts. 
Erik Pontoppidan skriver i ”Norges naturlige Historie" : 
”I Steden for at andre Bierges Sølvminer holde allevegne noget, 
skiønt lidet, Sølv, tyndt og vidt adspredt, saa har den norske Steen, 
som sagt er, massive Klumper, eller og Spirer og Straaler. I disse 
falde ofte ret artige saa kaldede lusus naturæ af adskillige Figurer. 
En Kongsbergs Haand-Steen, som jeg har havt, og nu er i det Kon- 
gelige Cabinet, forestiller noget nær et Skib med Master og Seil. 
En anden har jeg endnu, som ligner en Høne eller anden Fugl, hvis 
man tager Imaginationen lidt til Hjælp.* 
Sølvet paa Kongsberg forekommer paa gange, hvis væsentligste 
udfyldningsmateriale er kalkspath, derhos ogsaa andre gangmine- 
ralier, flussspath, tungspath og kvarts og flere mineralier. 
Foruden sølvertsene forekommer paa gangene magnetkis, svovl- 
kis, kobberkis, blyglans og zinkhvidt. 
Disse gange staar som regel temmelig steilt; de gaar fra øst til 
vest og falder dels mod syd og dels mod øst. Gangene er lidet mæg- 
