275 
vidt har rukket frem til sneens overflade, og andre, som allerede staar 
i begreb med at udfolde sine dækblade. Det ligger udenfor virke- 
ligheden her at tænke sig, at skuddene var naaet saa langt sidste høst 
og derpaa var sneet ned, og at vaarsolen nu holdt paa at befri dem. 
Alle anemonens overjordiske dele visner nemlig bort om høsten. Det 
hele maa altsaa have foregaaet denne vaar. Den kanal, som anemo- 
nens blomsterskud har dannet i sneen, og hvori stængelen eller skaf- 
tet befinder sig, er endelig nøie afpasset efter stængelens tykkelse. 
Stængel og kanal svarer til hverandre omtrent som kniv til slire. 
Naar man river løs et snestykke, hvori en anemone vokser, finder 
man, at kanalen er blot saa vid, at stængelen nogenlunde let kan glide 
frem og tilbage i den. — Alt dette taler tydeligt nok for, at det 
blomsterbærende skud hos anemone nemorosa virkelig vokser sig 
frem gjennem sneen. Og den kanal, som under veksten dannes. aen 
er frembragt ved hjælp af den varme, skuddet under sit aandedræt 
udvikler. Denne varme smelter sneen bort ovenover skuddet og skaf- 
fer det saaledes plads til at vokse videre. 
Som nævnt er den sne, anemonerne gjennembryder, temmelig 
porøs og luftholdig, og sneens indhold paa luft drager naturligvis 
skuddene sig til nytte under sin fremspiring. 
Disse iagttagelser, som enhver kan gjøre, er naturligvis af in- 
teresse til belysning af plantens nuværende liv; men de lader os 
maaske tillige ane de vilkaar, som planten tidligere har levet under. 
At det blomsterbærende skud hos anemone nemorosa vokser op igjen- 
nem sneen og grønnes, medens det endnu er indesluttet i den, det er 
jo i virkeligheden samme fænomen som den i sneen blomstrende 
tussilago. Kun er fænomenet her svagere udtalt. Men ogsaa i andre 
henseender har disse to planter, hvoraf den ene tilhører ranuneula- 
ceernes mangeartede, den anden de kurvblomstredes ikke mindre 
vidløftige og brogede familie, væsentlige lighedspunkter tilfælles: 
Ligesom tussilago farfara er ogsaa anemone nemorosa forsynet 
med en rodstok eller underjordisk stængel, hvorved individets liv. 
gjennem aarrækker opretholdes. I rodstokken gjemmes ogsaa den 
reservenæring, som planten i sommerens løb har sammensparet. Hos 
-anemone nemorosa bliver, som alt før bemerket, de tre dækblade 
(eller svøbet) straks i begyndelsen grønne, løvbladlignende og assi- 
milerende, og ved siden heraf udsender rodstokken senerehen et lang- 
stilket løvblad af samme bygning og funktion som dækbladene. Dette 
