PT 00) 
og damme og — hvad ogsaa dens norske navn fortæller os om — 
gjerne i og ved bække. I Norge er den ligesom anemone nernorosa 
almindelig gjennem hele landet op til Magerø og Varanger og gaar 
fra havet op til eller endog over birkegrænsen. I det sydlige Norge 
stiger den til 1000 m. o. h. eller mere — f. eks. paa Dovre, hvor den 
er fundet i en høide af over 1400 m. o. h. — og i Trondhjems stift 
til noget over 800 m. o. h. Interessant er det ogsaa, at en varietet 
af den, c. radicans, alene forekommer tilfjelds eller i det noidligste 
Norge. 
De foreliggende oplysninger synes efter dette alle at vidne om, 
at anemone nemorosa og caltha palustris ingen lavlandsplanter er. 
Derimod taler de sterkt for, at de begge ligesom tussilago farfara 
oprindelig hører hjemme tilfjelds eller i et koldere klima. Og op- 
fatter man alle disse tre planter som fjeldvekster, da bliver ogsaa 
deres fremspring gjennem sne og is og kompositen tussilago's blom- 
string midt inde i sneen et noksaa let forklarligt fænomen. Det 
bliver et fænomen, som fortæller os om planternes tidligere liv, og i 
sig selv er det et oprindelig biologisk forhold, som igjen dukker op 
og kommer tilsyne under omstændigheder, hvor det ikke længere 
synes paakrævet. Høifjeldets kortvarige og kjølige sommer kan nok 
gjøre det fornødent for planterne, saa. snart ske kan, at begynde sin 
livsvirksomhed og saaledes forklare deres vekst gjennem sneen, men 
ikke lavlandets varme og lange. 
Idar Handagard. 
Den saakaldte "trompeter" hos humlerne. 
Allerede i aaret 1685 omtaler Joh. Gödart, at han i humlereder 
havde iagttaget en ”trompeter*, som hver morgen steg op under re- 
dens loft og derfra ved en vedholdende sterk summen vækkede de 
øvrige humler til arbeide. Denne iagttagelse fandt imidlertid hos 
senere omhyggelige forskere ingen bekræftelse, og selv den ivrige 
Réaumur, den udmerkede iagttager af insekternes liv, henviser 
Gödart's angivelige iagttagelse til fablernes rige. 
Først i 1882 offentliggjør den bekjendte humleforsker professor 
dr. E. Hoffer en iagttagelse, der fuldstændig retfærdiggjør Gödart's 
paastand, og hvorefter det — ifølge professorens mening — maa an- 
sees for godtgjort, at en saadan ”trompeter* virkelig findes. 
