281 
Da han omsider ganske havde fjernet den førnævnte træplade 
uden i mindste maade at ryste kassen, lod den lille ”trompeter* — 
thi at han havde en saadan for sig, syntes ham aabenbart — sig ikke 
i mindste maade forstyrre, men fortsatte at musicere til henimod 
kl. 41, efterat allerede flere arbeidere havde forladt reden og begivet 
sig ud paa pilene. 
Den næste morgen var professoren igjen paa post ved kasserne 
kl. 3. Alt var stille og roligt indtil kl. 3.18, da han ganske nøie 
hørte, at en humle begyndte at summe op, som om den blev trykket, 
og kort derefter steg igjen ”trompeteren* gjennem et af de større 
huller i voksdækket op paa den øverste del af dette, gik i længere 
tid omkring ber og steg endelig op paa kassens trævæg i nærbeden 
af glaspladen. Der krøb den endnu nogle gange omkring og vendte 
sig endelig om, saa at hovedet rettedes mod reden. Nu hævede den 
sig op, saa han maatte tro, at den hvert øieblik vilde flyve bort. Den 
blev imidlertid staaende i denne stilling, svang kun vingerne i hur- 
tige tempo og stødte luft gjennem aandehullerne; og saaledes blev 
den staaende og summe næsten uden afbrydelse til henimod kl. 43. 
Da' sank den øiensynlig ganske udmattet sammen, saa at bugen, hvad 
der tydelig kunde sees, berørte kassens trævæg og forblev i denne 
stilling antagelig henved 5 minuter. Tilsidst krøb den gjennem et 
af de større huller i voksdækket atter ind i reden. I mellemtiden 
var allerede nogle arbeidere og smaa hunner udfløine. 
Dette skuespil gjentog sig nu med næsten pinlig regelmæssighed 
hver morgen og blev iagttaget af hele professorens familie og andre 
af husets beboere, og alle var enige om, at dette humlerede havde sin 
”trompeter*. 
Professor Hoffer mener nemlig, støttet af erfaring grundet paa 
mangeaarigt studium, at ikke enhver humlerede besidder en saadan, 
ligesom det er hans mening, at den beller ikke findes hos alle arter. 
Det synes, siger han, kun at være de større reder hos enkelte arter, 
saaledes den ovenomtalte bombus ruderatus og bombus lapidarius,*) 
der har sin ”trompeter". 
En anden humleforsker, professor Kristof, til hvem Hoffer med- 
*) Bombus lapidarius (Stenhumlen) er en hos os ganske almindelig fore- 
kommende art. Den er enten helt sort eller sort med smuk rød bagkropsspids* 
Træffes paa de tidligste furaarsblomster, og flyver den største del af sommeren 
og høsten. 
