287 
Insekternes larver sendtes om vinteren i den frosne jord; første 
sending viste sig dog desværre at bestaa blot af jordhumler (bombus 
terrestris), hvis korte snabel satte dem ude af stand til at befrugte de 
forønskede planter. Aaret efter var man heldigere, da man fik ind- 
ført havehumlen (bombus hortorum), der foruden kløveren ogsaa be- 
frugter en hel del haveplanter, som tidligere aldrig havde frembragt 
frø, men nu har i overflod. Blandt disse planter er alle slags primler, 
stedmorsblomster, crocus, løvemund m. fl. 
Gs. (Efter ”Nature"”.) 
Mikrobernes modstandsevne mod kulde. 
Allan Macfadyen og 8. Rouland har allerede tidligere udsat mi- 
krober for den flydende lufts temperatur (minus 183 gr. til 192 gr.), 
uden at deres leve- og udviklingsdygtighed efter 20 timers forløb var 
i nævneværdig grad svækket. Nylig har de gjentaget sine forsøg med 
forbedrede apparater og strukket dem over et tidsrum af en hel uge. 
Følgende mikrober var udsatte for en stadig kulde paa minus 190 gr.: 
Bacillus typhosus, B. coli communis, B. diphteriae, B. proteus vulgaris, 
B. acidi lactici, B. anthracis, B. phosphorescens, Photobacterium bal- 
ticum, Spirillum cholerae asiaticae og Staphylococcus pyogenes aureus 
De kulturforsøg, som gjordes efter denne tids forløb, viste sua 
stor levedygtighed hos mikroberne, at man maa gaa ud fra, at den 
lange afkjøling paa minus 190 gr. ikke har skadet dem det mundste. 
Lysbakterierne fosforescerede som ellers, straks efter at de var tagne 
ud af den flydende luft og optøede; melkesyrebakterien bragte melken 
til at løbe o. s. v. Verdensrummets kulde vilde altsaa ikke bringe 
disse mikrober til at uddø, og man kan rolig fortsætte med den bio- 
logiske myte om, at verdensaltet er oversaaet med denslags kimer, 
en anskuelse, som forøvrigt har lidet værd. 
Gs. ”Prometheus*. 
| Slegtskab mellem mennesker og dyr. 
Tfølge ”Deutsehe med. Wochenschrift* har dr. Hans Frieden- 
thal i det fysiologiske selskab i Berlin leveret et nyt bevis paa slægt 
skab mellem mennesker og dyr. Som bekjendt opløser en dyreslægts 
serum blodeellerne hos en anden dyreslægt — det være in vitro saavel 
som i karsystemet, naar man gjør en transfusion fra et dyr over til 
et andet. Dette finder dog ikke sted hos meget nærstaaende slægter, 
særlig hos saadanne, som leverer frugtbare bastarder. For at komme 
