299 
sagt: for alle de enkelte geologiske træk ved jordoverfladen, hører 
ikke hid. Meningen med disse linier har kun været at sammenstille 
de slutninger, som med rimelighed kan drages af kjendte forhold, for 
deraf at fremstille jordens aller tidligste historie i dens konturer. I 
kort sammendrag vil denne historie efter det ovenfor udviklede se 
saaledes ud : 
1) Jorden bestod ved sin dannelse som selvstændigt himmelle- 
geme af en flydende kjerne med et mægtigt damplag omkring. 
2) Dels ved fysiske og dels ved kemiske processer i damplaget 
blev dette efterhaanden mere og mere gjennemtrængeligt for straale- 
varme, som tilslut kunde finde vei direkte fra vædskekjernen ud i 
verdensrummet. 
3) Paa grund af overfladeforholdene og stoffenes leiring i det 
indre blev kjernen forholdsvis snart omgivet af en skorpe, som ved 
uafladelige eruptioner fik en porøs bygning. 
4) Da skorpen var blevet fast nok, dannedes havbassiner og fast- 
lande ved ulige sammentrækning af jordskorpen. 
I virkeligheden er dette intet andet end saa at sige den konfes- 
sionelle betragtningsmaade af jordens tidligste tid. Jeg haaber bare, 
at jeg ved min fremstilling har evnet at uddybe og forklare den og 
saaledes gjøre den lettere tilegnelig. 
P. Engelbrethsen. 
Om dyr i det menneskelige blod*). 
Ved hjælp af en kraftig pumpe, hjertet, drives blodet, tenne 
varme, røde livskilde, rundt i vort legeme. Det er tilsyneladende en 
heltigjennem ensartet vædske, men en draabe, lagt under mikroskopet. 
viser os, at der er opslemmet i det smaa legemer: blodlegemerne. 
Blodet bestaar altsaa af blodvædske og blodlegemer. Disse er deis 
grønliggule skiver, de røde blodlegemer, dels kuglerunde, farveløse 
eller matgraa dannelser, de hvide blodlegemer, og endelig nogle meget 
smaa blege blodskiver. Et rødt blodlegeme er i tvermaal 0.007—0.008 
mm. De hvide blodlegemer er dels af samme størrelse, dels noget 
, å Å å ; E å AG 
*) Foredrag i , Verein z. Verbreit. naturwissensch. Kenntnisse, Wien". 
