503 
livets organer. Den forekommer foruden i Ægypten ogsaa paa mange 
steder i Afrika og de omliggende øer. Det mandlige individ, cer er 
kortere end hunnen, har et cylindrisk legeme, 15 mm. langt og I mm. 
bredt.  Fortil er den forsynet med to nær bag hiuanden sidcGende 
sugevorter, ved hjælp af hvilke den kan suge sig fast til indsiden af 
blodaaren. Hunnen, der er meget slankere, er 20 mm. lang og bæres 
omkring af hannen, ligesom et svøbebarn, i en rende paa undersiden 
af dens legeme. Disse orme kan paa grund af sin størrelse ikke trænge 
ind i kapillærerne (de fineste haarrør, hvori blodet flyder), men de 
vandrer dog fra de større aarer ind i de mindre, saalangt det er dem 
muligt, og lægger der sine eg i store masser. De ovale eg er 0.14 mm. 
lange og paa midten 0.04 mm. brede. Deres skal er i den ene ende 
eller paa siden forsynet med en kort pig, der gjør det muligt, at de 
ogsaa ganske passivt kan bane sig vei ud i de omgivende væv og slutte- 
lig kommer helt ud. De forandringer, som eggene fremkalder, der- 
ved at de tilstopper de mindre blodaarer, og efterat de er kommet ud 
I vævene er af saa alvorlig art, at man maa betegne schitosomum hæ- 
matobium som an af de farligste parasiter, saa meget mere som den 
lever meget længe. Sæde for denne sygdom er navnlig urinblæren 
og tyktarmen. Derfra kommer ogsaa eggene ud i det frie. I det 
menneske, hos hvem forældrene levede, udvikler de sig ikke. Først 
naar de kommer i vand, kommer der svømmende larver ud af dem, 
men disses videre skjæbne er ukjendt. Man kan kun formode, at 
deres livs udvikling forløber paa en lignende indviklet maade, som til- 
fældet er med de nærmeststaaende arter. I ethvert fald opholder 
dyret sig i vand eller vanddyr som mollusker, smaakrebs, insektlarver, 
indtil det atter kommer ind i et menneske, som da faar det i sig ved 
at drikke vand eller under badning. Tilstedeværelsen af dette snylte- 
dyr i et menneske lader sig altid med sikkerhed paavise ved de i urinen 
rigelig forekommende eg, bortseet fra de andre sygdomstegn. De ua- 
voksne orme selv synes kun at gjøre liden skade. 
En anden ormeart eller rettere gruppe af orme, idet det er flere 
former, som ligner hinanden meget og har samme levevis, men muli- 
gens dog er forskjellige — de er endnu ikke tilstrækkelig udforsket, — 
lever i et og samme menneske baade som udvokset individ og i em- 
bryonal*) tilstand. Men kun de ganske unge orme, der ikke engang 
endnu har faaet mund eller tarm, er det, som lever i blodet. Disse 
*) Embiyo kaldes et dyr, før det har naaet levedygtig udvikling. 
