309 
ringen blir til signetring. BEfterhaanden forvandler de sig imidlertid, 
idet der samtidig optræder brunt pigment i deres indre, til runde eller 
ovale, temmelig skarpt begrænsede skiver. Snylteren vokser, til den 
indtar halvdelen eller fjerdedelen af blodlegemet, som ikke blir større, 
og derpaa begynder delingen. Paa denne maade dannes 8—16 unger, 
som lægger sig i en klump rundt om pigmentet. Ikke sjelden træffer 
man paa flere individer af denne art inde i et og samme blodlegeme. 
Som hos de andre arter er der ogsaa her individer, som ikke deler sig. 
Det er 0.008—0.010 mm. lange, 0.002—0.003 mm. brede, halvmaane- 
lignende legemer af en ganske eiendommelig form. Man finder dem 
enten endnu omgivet af en rest af blodlegemet eller fri i blodvædsken. 
En del undergaar ingen videre forandringer. Det er de kvindelige 
individer. Andre blir mer runde, og i deres indre dannes en eller 
flere traade, som kan slynges frem. Det er de mandlige. Udviklings- 
tiden for denne art varierer mellem 24 og 48 timer. Den kan ikke 
bestemmes saa sikkert som for Q og T, fordi de senere faser foriøber 
paa mindre tilgjængelige steder, i milten og benmarven. 
Indvandring af et sporozoon i et rødt blodlegeme er ensbetydende 
med dettes tilintetgjørelse. I løbet af 24—70 timer er den tilende- 
bragt. Men for snylteren gives der ingen død. Saasnart den har fyldt 
alle rum i det hus, hvori den har taget ind, og fortæret alt forraad, 
forlader den forynget den ødelagte vert. Den har delt sig og begynder 
i andre blodlegemer et nyt liv. Under forudsætning af, at den nye 
yngel stadig fandt nye boliger, at der stadig var uskadte blodlegemer, 
eller de ødelagte atter og atter erstattedes i tilstrækkeligt antal, og 
intet fiendtligt eller forstyrrende element traadte iveien, vilde utallige 
slegtled følge efter hverandre. Og da hver eneste efterkommer endnu 
indeholder ganske smaa dele af den første indvandrers substans, saa 
vilde disse væseners liv være endeløst, hvis ikke tilsidst ved tilintet- 
gjørelsen af det menneske, som de har hjemsøgt, deres eget liv 
stansedes. 
Det er let at forstaa, at blodsnylterne fremkalder alvorlige for- 
styrrelser i sundheden, da de angriber legemet saa at sige i dets rød- 
der. Under normale forhold finder der vistnok stadig en tilgrunde- 
gaaen og en nydannelse sted af røde blodlegemer — man kan sige, at 
et rødt blodlegeme ikke lever mere end fire uger, — men under ind- 
ryk af disse blodparasiter, som formerer sig saa uhyre hurtig, maa 
vort legeme gjøre overordenilig store anstrengelser for at dække tabei. 
