313 
stagende vandet er. Sterke regnskyl forminsker deres tal, fordi de 
skyller bort yngelen eller ødelægger den. Myggene skjuler sig om 
dagen paa mørkere steder; først efter solnedgang gaar de — og det 
er altid hunnerne — til sit arbeide. Deres lette legeme følger vind- 
retningen. De stiger ikke saameget i høiden, men bevæger sig mer 
i horizontal retning. Træplantninger og mure danner hindringer for 
dem. Røg, visse sterke lugte holder dem borte. Bedst befinder de 
sig i de egne, hvor temperaturen hele aaret gjennem kun undergaar 
smaa forandringer. Hos os forsvinder de, naar den kolde aarstid 
kommer. Slaar man nu op i en medicinsk bog kapitlet om de om- 
stændigheder, hvorunder malaria opstaar og udbreder sig, saa maa 
man sige sig selv: ”Malaria hører hjemme i sumpegne. Den er 
hyppigst i fugtige, varme sommere, men sterkt regn er til vor fordel. 
At gaa ud efter solnedgang, at sove med aabne vinduer eller ude i det 
fri maa man passe sig for. Malariaen udbreder sig lettest i retning 
af vinden og vandret, ikke lodret. Mure og plantninger danner en 
vold mod dens udbredelse. Malaria optræder i sin heftigste form i 
de varme lande, særlig troperne. Lave temperaturer indskrænker 
sygdommen eller bringer den til at ophøre. I det høie norden findes 
ikke malaria. Udtørring af jordbunden er et radikalt nyttigt middel. 
Man planter skove af sterkt lugtende eucalyphtustræer og holder dem 
for anti-miasmatiske." 
Men tiltrods for at mosquitoslæren var gammel og havde tilhæn- 
gere hele jorden over, maatte der, som det saa hyppig gaar i livet, 
først ved tilsvarende iagttagelser skaffes stemning for den som for en 
ny idé. Opdagelsen af den meddelagtighed, som mosquitos har i livs- 
kredsløbet hos filaria sanguinis hominis, den utvilsomme paavisning 
af, at den under navn af Texasfeber bekjendte ondartede sygdom 
blandt hornkvæget foranlediges af insekter, overførelsen af surra- 
sygdommen blandt hornkvæget i Sydafrika ved stik af tsetsefluen, blev 
ikke uden indflydelse. 
Texasfeberen hersker i de sydlige dele af de Forenede stater og 
er derfra blevet spredt vidt omkring med kvægsendingerne. Sygdom- 
mens aarsag er ligesom ved malaria sporozoer (piroplasma bigeminum 
Th. Sue og Kilb.) i de røde blodlegemer. Man holdt denne sygdom 
for meget smitsom; thi naar man slap friskt kvæg ud paa en græs- 
gang, som nogen tid forud havde været søgt af kvæg, i hvis blod snylte- 
dyret var blevet paavist, saa blev det ganske sikkert sygt. I de esne, 
