528 
og ventede paa at faa plads til at slippe ind i drivhuset. Nu har den 
ikke længere nyhedens interesse, men den er dog fremdeles publi- 
kums populæreste plante i haven; for den almene bevidsthed i Kri- 
stiania staar ”Tøien" og ”Vietoria regia" som to nøie sammenhæn- 
gende begreber. Aarlig indeholder aviserne notitser om dens blem- 
stringstid, og de følgende søndage har der da altid været usædvanlig 
mange besøgende i haven. — Ogsaa paa et par haveudstillinger i Kri- 
stiania, hvor afskaarne blomster har været udstillet, har de vakt ikke 
liden opmerksomhed. 
Victoria regia hører til vandliliernes familie; foruden den tid- 
ligere nævnte V. cruziana gives der maaske i det indre Sydamerika 
en tredie art af samme slegt. Dens nærmeste slegtning forøvrigt er 
den sydasiatiske Furyale ferox, der for sine spiselige frøs skyld i ea. 
3000 aar har været dyrket i Kina, og som siden 1809 har været at se 
i europæiske drivhuse; ogsaa den findes paa Tøien. 
Ffterhvert som det indre af Sydamerika er bleven bekjendt, har 
det vist sig, at Victoria regia der ikke er sjelden. Den er der ud- 
bredt fra 15 gr. 28 min. s. b. til 6 gr. n. b.; i Amazonflodens sagte- 
flydende bifloder dækker den ofte vandfladen milevidt. Den er i sit 
hjemland godt kjendt af indianerne, som i de forskjeilige trakter be- 
nævner den med forskjellige navne: Mururå, Moringuå, Dachoehs, 
Yrupé (af y = vand, rupé = skive), 0. 8. v. Dens frø indsamles 
mangesteds og fortæres i ristet tilstand; den kaldes derfor af de 
spanske og portugisiske kolonister ”Mais del Agua" (vandmais). 
Af udseende minder Victoria regia ikke saa lidet om en kjæmpe- 
mæssig almindelig hvid vandlilie (Nymphæa alba). Blomsten er 
”oversædig* ;*) den har 4 brede, grønne eller ofte røde bægerblade, 
der under blomstringen ganske skjules af de flere hundrede kron- 
blade. Disse sidder i flere rækker og er den første blomstringsdag 
rent hvide, den anden og tredie dag røde; den tredie eller fjerde dag 
sænker den da befrugtede blomst sig atter under vandfladen. I fuldt 
aaben tilstand maaler blomsterne i tversnit i vore drivhuse sjelden 
mere end 28—30 em.; i hjemlandet kan de blive endnu større, saa- 
ledes har Schomburgk maalt blomster i Guyana, der var 37.5 
em. brede. Den første blomstringsdag har blomsterne en sterk vel- 
lugt, som allerede kan merkes udenfor drivhuset; den følgende dag 
er den langt svagere. De forskjellige reisende, der har seet planten 
*) Bægerblade og kronblade sidder ovenpaa frugtknuden. 
