329 
i vild tilstand, omtaler dens duft i begeistrede ord. Bridges, som 
fandt den i Bolivia, siger, at ”den først mindede ham om ananas, 
senere om en melon, tilslut om Anona cherimolia (en sydamerikansk 
plante); men i grunden lignede den ingen af disse," og endelig kom 
han til det resultat, at ”det var en overordentlig deilig lugt, ulig en- 
hver anden og eiendommelig for den ædle blomst, som frembragte 
den.* — Idet blomsten er ifærd med at aabne sig, udvikler den ikke 
ubetydelig varme, hvad allerede E. Otto i 1851 iagttog; tempera- 
turen kan i blomstens indre være indtil 10 gr. C. høiere end i om- 
givelserne. — Frugten er omtrent kugleformet, i den øvre ende med 
en skaalformet fordybning; dens diameter kan stige til ca. 12 å 14 
em. Den modnes under vand. I en frugt er der paa Tøien fundet 
over 500 modne frø; oftest er dog antallet langt mindre, idet en hel 
del slaar feil. Frøene er kuglerunde eller noget ovale, af størrelse 
som en liden ert; farven en mørkegrøn til sort. 
Endnu mere imponerende end blomsterne er de mægtige, runde 
blade, der er af størrelse som pladen paa et almindeligt spisebord 
eller større. Stilken er fæstet nær skivens centrum. 2 m. er bladets 
sædvanlige diameter; men engang er der paa Tøien maalt et blad, 
hvis bredde var 2.35 m., en størrelse, som planten kun yderst sjelden 
opnaar i de europæiske drivhuse; i Brazilien skal bladene kunne 
blive endnu større. Bladets rand er opbøiet til en høide af fra 10 til 
15.7 em. Undersiden støttes af et netformet system af sterkt frem- 
trædende ribber, hvoraf enkelte kan være indtil over 4 cm. høie. 
De af nerverne dannede firkantede kammere er fyldte med luft, hvor- 
ved bladet sættes istand til at bære en ikke ubetydelig byrde. Ved 
et paa Tøien udført belastningsforsøg bar et blad 87.5 kg. sten, og 
det er et ikke ualmindeligt eksperiment at sætte et større eller mindre 
barn paa et blad. Ved saadanne forsøg bør man lægge en papskive, 
en liden fjæl eller lignende paa bladet, hvorved tyngden bliver jevnt 
fordelt; thi selve bladskiven mellem ribberne er tynd og svag. 
Ligesom hos saa mange andre vandplanter er Victoria regia's 
flydende blade paa undersiden sterkt rød- eller violetfarvede af antho- 
eyan; nytten heraf kjendes ikke med vished. 
Bladenes underside samt deres og blomsternes stilke er tæt væb- 
nede med hvasse torne, der er indtil 2 å 3 cm. lange. 
I vild tilstand er den fleraarig; i Europa dyrkes den som regel 
som en enaarig plante. Det har nemlig vist sig, at den i sit andet 
