340 
Denne fortælling, hvis den ikke er ren fabel, synes at antyde, at 
der findes guld i Vormen eller i dens nærhed, noget, der jo i og for 
sig ikke er usandsynligt, da Eidsvolds guldførende gang ikke er saa 
langt borte. Den ovennævnte historiebog antazes, som nævnt, at 
være forfattet 1460; men opdagelsen af guldet paa Eidsvold er om- 
trent 300 aar senere. 
Vaskeguld forekommer i Norge i nogle af Finmarkens elve, saa- 
ledes i Tanaelv, Karasjok, Jesjok og Anorjok. Allerede i forrige 
aarhundrede var forekomsten af gedigent guld i Tanaelv bekjendt; 
i 1734 blev denne elv efter regjeringens foranstaltning undersøgt 
af bergfolk fra Kongsberg. Undersøgelsen gjaldt især begge bredder 
af Tanaelven og en liden ø ved sammes udløb, kaldet Guldholmen. 
o|: 
food o?0o0oo8o- 
88>50o8eso00s 
eose rSESE TE 
Fig. 13 viser et snit gjennem en guldførende banke ved Tana; 
s er fint sand, g grus. E elvens vand, 1 fra siderne nedfaldt løst ma- 
teriale. Ved x gravet et prøvehul. 
Om dette guld i Finmarkens elve beretter Th. Dahll: Tana- 
elven dannes af Anarjok og Karasjok, og den sidstnævnte optager 
igjen den store Jesjok. I alle disse tre elvesenge er der guld. Ogsaa 
Altenelven er guldførende. Guldet ligger som blade, der tildels er 
meget smaa, i det grovere material i elvesengene, og saadant findes 
kun der, hvor elven har sterkere strøm. I dette rullestensmaterial 
savner man sjelden smaa rullestene af rød granit, hvid kvarts og 
grafit, naar guld er tilstede. Lange mellemliggende strækninger be- 
staar kun af fin sand, der holder yderst lidet guld. Bergmesteren 
fandt imidlertid guldet først i den fine sand i 1866. I det grovere 
rullestensgrus, der danner høie bakker paa begge sider af elvene, er 
guldmængden meget variabel. Paa et punkt i Anarjok, kaldet Mok- 
kares njarg, var det jevnt guldholdige lag 12 fod mægtigt, og i to 
andre banker, hvoraf den ene ligger ved Utsjoks munding og den 
anden et par mil nordligere, var den guldførende del omtrent 7 fod 
dyb fra toppen at regne. 
