då 1 
Alle de tre her nævnte punkter, hvoraf den vea Utsjok ligger paa 
finsk grund, ansaa bergmesteren for drivværdige, og han formodede 
at der var mange andre steder, hvor guldet kunde drives. Imidlertid 
har de forsøg, som er gjort i Finmarken, hidindtil intet udbytte givet, 
men kun forvoldt tab. Guldvaskningen kan paa grund af klimatet 
neppe ske mere end 3 maaneder om aaret, og levnetsmidler og folk 
bliver neppe billige i Finmarken. 
I de øvrige dele af Karasjok og i den indre del af Jesjok er der 
en mængde rustfarvede kvartsgange, hvorfra guldet antages at stamme. 
I Jesjok fandt Dahll guld i en løs kvartsblok fra en af disse gange. 
Et bergensk interessentskab drev guldvaskning i de norske elve 
i 1873, 1874 og 1875 og vandt tilsammen omtrent I kilogram guld til 
2400 kroners værdi, hvilket guld ved smeltningen gav 935 pct. rent 
guld. 
Der vaskes aarlig en del guld paa finsk side (ved Ivalojok og paa 
andre steder nær Enaresøen). 
I de allersidste aar er der fundet en del grovere guld i Finmar- 
kens elve. 
Vil man søge guld i elve, aurlag og sandafledninger, saa er de 
redskaber, som hertil udfordres, hverken mange eller kostbare. Det 
er særdeles væsentligt for guldvaskeren, at der er rigelig tilgang paa 
vand; thi dette er det, som først og fremst behøves til guldvaskningen 
Ved søgningen efter vaskeguld i elvegrus er det vigtigste red- 
skab, som man benytter, panden, the pan, eller skeidetruget, hvilket 
er guldvaskerens stadige ledsager; det er intet andet end et hult og 
rundt fad af 40 til 50 em. i diameter og 12 em. dybt. Det kan gjøres 
af tin, af jernblik eller af træ. En pande af jernblik bør foretrækkes 
for en af tin, ei alene fordi den er sterkere, men ogsaa fordi jern- 
pladen ikke angribes af kviksølv, om man senere skulde bruge dette 
til at samle guldet. Det hele redskab har altsaa samme form som et 
almindeligt rundt fad. 
Naar man skal vaske med panden, fylder man omtrent $ af den 
med sand og gaar hen til en vandpyt med den, hvilken pyt helst ikke 
bør være mere end 1 fod dyb, saa at man kan stille panden paa bun- 
den, mens vaskeren rører med haanden i sandet. Hvis vandet er for 
dybt, saa kan panden holdes med den ene haand, mens man rører med 
den anden; men det er bekvemmere og mindre trættende, hvis den 
