5344 
der udførtes til videre bearbeidelse i udlandet. I 1876 beskjæftigedes 
ved Ringerikes verk 261, ved Bamle 129 og ved Senjen 128 arbeidere. 
Ringerikes nikkelverk ligger paa østsiden af indsjøen Væleren 
i Holleia. Dets vigtigste gruber ligger ved Ertelien og Aasterud syd 
for Væleren. Malmen transporteredes fra disse gruber til verket ved 
en traadbane paa omtrent 4 km.s længde. En del gruber ligger og- 
saa i Soknedalen ved gaarden Kittilsby, nord for Sokna. Forøvrigt 
ligger der spredt gruber og skjærp paa forskjellige steder i den østlige 
og nordlige del af Holleia. Der findes ialt 25 gruber og 40 å 50 
skjærp. Hovedgruben er nu 90 m. dyb. 
Der var i denne egn først et kobberverk paa Tyristranden ved 
gaarden Aasterud. Efterat verket var blevet nedlagt i 1716, laa det 
i lang tid unyttet; men i 1789 blev det gjenoptaget som vitriolverk, 
der som biprodukt gav brunrødt; senere dreves det ogsaa paa kobber. 
Verkets bygninger laa paa gaarden Grefsruds grund. 
Imidlertid var man i begyndelsen af 20-aarene begyndt at an- 
vende nikkel til nysølv. Th. Scheerer, der var ansat som hyttemester 
ved blaafarveverket paa Modum, og som senere blev professor 1 me- 
tallurgi ved Kristiania universitet, blev i 1837 opmerksom paa den 
betydelige nikkelgehalt, som den derværende malm indeholdt. 
Bergmester Roscher, som kjendte Scheerers arbeide, kjøbte i 
1848 verket og begyndte nu et anlæg paa udvinding af nikkel. 
Verket blev drevet med stadig stigende arbeidsstyrke og stadigt 
stigende udbytte. Sin glansperiode havde verket i begyndelsen og 
midten af 70-aarene. I 1876 blev der saaledes udvundet 10000 ton 
smeltemalm, ndeholdende 100 ton metallisk nikkel, hvilket svarede 
til syvendeparten af hele verdens nikkelproduktion, og arbeidsstyrken 
gik i dette aar op til 261 mand. Verket gav i disse faa aar det bedste 
udbytte af alle norske bergverker. 
I slutningen af 70-aarene indtraadte der imidlertid, som før om- 
talt, et meget sterkt fald i nikkelpriserne paa grund af opdagelsen af 
mægtige og overordentlig righoldige nikkelforekomster i Nykaledonien. 
Ringerikes nikkelverk indskrænkede derfor meget snart sin drift, og 
i den første halvdel af 80-aarene ophørte den ganske. Den blev dog 
gjenoptaget efter en mere indskrænket maalestok i 1889 og fortsattes 
senere med et belæg af 60 å 70 mand og med en produktion af om- 
kring 2500 ton smeltemalm, indeholdende 40 å 50 ton metallisk nik 
