362 
i polarlandene end i andre egne. Mens derfor luftens temperatur 
under den nordiske sommer kun hæver sig ubetydeligt over nul, kan 
de overfladiske lag af jorden, hvori jo planten fortrinsvis har sine 
rødder, blive adskillig mere opvarmede. Nogle tal viser dette bedst. 
Saaledes fandt Vegaekspeditionen den 8de juli ved Pittlekaj en luft- 
temperatur af plus 6.8 gr. C. klokken 10 om formiddagen, overfladen 
af den solbeskinnede jord viste plus 14.5 gr. OC., 10 em. dybt var den 
plus 23 gr. 
Af stor betydning for de arktiske planter er ligeledes den rigdom 
paa lys, som staar dem til tjeneste om sommeren. Som bekjendt gaar 
solen i de polare egne ikke ned i den største del af sommeren; i egne 
Fig. 3. 
Cochlearia fenestrata. a) dyrket i uafbrudt dagslys, b) det halve døyn i mørke. 
paa den 7Ode breddegrad i hele 65 dage, paa den 80de breddegrad 
endog i 134 dage. Den proces, der spiller den største rolle hos plan- 
ten, assimilationen, d. v. s. omdannelsen af de optagne anorganiske 
næringsstoffe til organiske, altsaa den proces, som vi kan sammen- 
ligne med fordøielsen hos dyrene, kan hos de grønne planter kun 
foregaa i lyset. De arktiske egnes grønne planter kan altsaa, saalænge 
vegetationen varer, forsaavidt det beror paa insolationen, assimilere 
meget mere i den samme tid end de planter, der vokser i egne med 
dag og nat. At dette er af den største betydning for planter, hvis. 
hele vegetationstid kun beløber sig til en til tre maaneder, er klart. 
At visse blomsterplanter trænger saa langt mod nord, at artsantallet. 
aftager forholdsvis langsomt mod nord, hænger sikkerlig sammen med 
denne vigtige sag. Den ovenomtalte botaniker Kjellman har ved et 
meget sindrigt eksperiment paavist, hvilken fremmende virkning den 
stadige belysning har. Han tog otte lige gamle og lige udviklede 
frøplanter af den nordiske kokleare (cochlearia fenestrata) og dyrkede 
fire af dem paa den maade, at han udsatte dem for den nordiske sol. 
