16 
tidligere periode af den geologiske nutid. Der er i de allersidste dage 
i Danmark fremkommen studieresultater, der foranlediger mig til at give 
et lidet tillæg til hin artikel. 
Foruden en redegjørelse for prof. Jap. Steenstrups fortrinlige 
undersøgelser af hele det i hine maaltidsaffalds-dynger fundne z0o- 
logiske m. m. materiale omtalte jeg ogsaa den strid, som udbrød mel- 
lem ham og hans arkæologiske medarbeider, Worsaae, om disse 
dyngers kronologiske forhold til de store stengrave: mens den sidste 
hævdede, at dyngerne skrev sig fra en ældre stenaldersperiode, 
da hunden var det eneste husdyr, og at stengravene betegner et langt 
mere udviklet, yngre stenalderstrin, da man ikke blot forstod at 
tildanne langt fuldkomnere redskaber, men ogsaa allerede var i besid- 
delse af flere af vore nuværende husdyr, saa holdt Steenstrup bestemt 
paa, at dyngerne og stengravene er væsentlig samtidige og viser ikke 
forskjellige perioder, men forskjellige sider af kulturlivet. Idet jeg som 
arkæolog mente bestemt at maatte slutte mig til Worsaaes opfatning, 
støttede jeg mig baade til arkæologiske paralleler fra Vest- og Syd-Europa 
for, at dyngernes »ismeisler« har været ikke en art pilkesænker, som S. 
vilde have, men virkelige egredskaber, primitive økser, og til det forhold, 
at man i de tilsvarende stengrave baade sydligere, vestligere og i Sverige 
havde konstateret tilstedeværelsen af flere husdyr; jeg udtalte der (pag. 
153): »idet de danske stengrave og deres folk er bindeledet mellem de 
tilsvarende monumenter i Mellem- og Vest-Europa og dem i Sverige, 
tviler jeg ikke paa, at kommende undersøgelser ogsaa i Danmark vil 
konstatere det samme forhold med hensyn til en husdyrstand.« 
Bekræftelsen herpaa skulde ikke lade vente ret længe paa sig. I 
det netop udkomne tredie hefte for 1888 af de danske »Aarbøger 
for nordisk Oldkyndighede meddeler nu dr. Sophus Miller, 
der netop er sysselsat med et større verk over Danmarks stenalder, nogle 
»Stenalders-Studierc, hvori han først om »Ægredskaber fra den ældre 
Stenalder« nærmere begrunder den ogsaa her ovenfor udtalte opfatning; 
i den anden opsats, »Zoologiske og arkæologiske Bestemmelserc, med- 
deler han, at en yngre dansk zoolog, hr. Winge, mellem de i oldnor- 
disk museum i Kjøbenhavn bevarede benredskaber fra fund i de store 
stengrave har konstateret, at adskillige af dem er af tamdyr; af 23 ben- 
prene er saaledes 2 af raadyr, men 1 af gjed og ikke mindre end 20 
af faar. Fremtiden vil visselig komme til at gaa meget videre i lignende 
resultater fra de danske stenaldersgrave. I en slutningsanmerkning i 
denne sin opsats meddeler dr. S. Miller, at ogsaa kand. Zinck, der 
saavidt jeg ved tidligere har bekjendt sig til den Steenstrupske opfatning 
af stenalderen, nu har erkjendt tilstedeværelsen af flere tamdyr i den 
yngte stenalder. 
