17 
Om der behøvedes yderligere beviser fra Danmark for rigtigheden 
af den Worsaaeske opfatning af ogsaa den nordiske stenalders tvedeling, 
saa har man dem altsaa nu. Menneskets første optræden i Norden med 
den ældre stenalder i de danske kjøkkenmøddinger vil altsaa falde i en 
tidig tid af den vegetationsperiode, som i Danmark karakteriseres ved 
furuen, og som følger paa løvskovperioden, der igjen ved en periode af 
ren alpevegetation er adskilt fra den nys svundne istid.") 
Kristiania, december 1888. 
Dr. Ingvald Undset. 
Anm. Netop nu modtager jeg: Sophus Miiller, »Ordning af 
Danmarks Oldsager: Stenalderen.« 4to. I disse billedrækker er den 
nævnte tvedeling gjennemført; teksten er dog kun kort og knap; de 
ovenfor nætlvnte »Stenalders-Studier< i »Aarbøgerne< vil være at betragte 
som det mere videnskabelige grundlag. 
Egteskab mellem slegtninge. 
Det er en ganske almindelig antagelse blandt det store publikum, 
en antagelse, som man hvert øieblik ser ytringer af, at forbindelser mellem 
nære slegtninge enten er ufrugtbare eller frembringer afkom, som lider 
af en eller anden mangel. Kommer talen paa et forestaaende egteskab 
mellem søskendebørn, saa stilles det straks 1 udsigt, at der intet afkom 
skal blive, eller at børnene skal blive døvstumme, idioter eller paa 
anden maade invalide, og det mangler aldrig paa, at der anføres 
eksempler til støtte for disse paastande. 
Men hviler nu denne antagelse paa noget faktisk og sikkert grund- 
lag, eller er den feilagtig? I den senere tid har der mellem læger og 
videnskabsmænd vist sig en udpræget tendens til at erklære den for 
ugrundet. For faa aar siden udtalte saaledes G. H. Darwin, en af 
den berømte naturforskers sønner, i en indgaaende studie over det fore- 
liggende emne, den mening, at den nævnte antagelse ikke har noget 
1) Naar amanuensis ved universitetets geologiske museum hr. Getz i Kri- 
stiania videnskabsselskabs decembermøde sidstleden foreviste en fra Vaage indsendt 
kindtand af mammuth og drog den slutning, at dette dyr har levet i Norge, saa 
var det selvfølgelig ikke hans mening, at et saadant faktum vilde have nogensom- 
helst betydning for spørgsmaalet om menneskets første optræden i Norden. Selve 
faktum gjør man imidlertid ogsaa rettest i indtil videre at opføre blandt de tvil- 
somme, »til observation«. Saalænge man hverken fra Danmark eller Sverige, saa- 
vidt jeg ved, har noget sikkert fund af mammuth-levninger fra tiden (efter istidens 
ophør) for dette nu uddøde dyrs tilbagevigen fra Mellem-Europa til nordøstlige 
dele af vort kontinent, gjør man sikkert rettest i ikke at bygge slutninger paa et 
enestaaende og tilmed tilfældigt overfladefund af en enkelt kindtand, som dog 
kan tænkes bragt derhen af en reisende i nyere tid. 
