EDEN 
Fo 
Ved aaret 180 ødelagde græhoppesværme Nord-Italien og Gallien, som 
der berettes om i gamle krøniker. I 1749 stansede græshoppesværme den 
svenske konge Karl den 12tes arme paa hans tilbagetog i Besarabien 
efter slaget ved Pultava. Under Ludvig den r13de overfaldt de i 1613 
egnen ved Marseille og Arles; i en udstrækning af 15,000 tønder land 
blev i 7 å 8 timer alt korn og græs fortæret lige til roden. Derpaa 
overskred de Rhone og ødelagde alle marker og haver ved Beaucaire 
og Tarascon. Men ved Montfron og Valabregues blev græshopperne 
tilintetgjorte af stærene og andre insektædende fugle, som i store sværme 
kastede sig over dette foder. I hele denne egn lod man siden samle 
eggene, Arles med en udgift af 25,000 francs, Marseille 20,000 francs, 
og 3000 centner af disse eg sænkedes i Rhonefloden. 
Det er ikke alene i Nord-Afrika, at græshoppesværme forekommer, 
men man har ogsaa optegnelser om denne plage i hele det sydlige 
Europa, lige fra Spanien til Tyrkiet, det sydlige Rusland og Lilleasien; 
og ligesaa fra de forenede stater i Nordamerika, fra Indien og fra Kina. 
Man mindes i Frankrige endnu sværmene fra 1805, 1820, 1822, 1824, 
1825, 1832 og 1834. De mest ødelæggende herjinger i Afrika, som 
man endnu har gode efterretninger om, er de fra 1780, 1820 og 1845; 
i deres følge kom hungersnød og pest. Algier hjemsøgtes fremdeles i 
1847, 1866, 1870, 1872 og 1877; og endnu i afvigte juni maaned øde- 
lagdes provinsen Constantiné af denne svøbe. 
Assistenten ved det naturhistoriske museum, Kunkel fra Herku- 
lais, præsident i det franske entomologiske selskab, blev det over- 
draget at bereise de hjemsøgte egne, og han har til generalguvernøren i 
Algier indsendt en beretning om disse insekters levemaade, og tillige 
givet en levende skildring af de sørgelige følger af sværmenes herjin- 
ger. Han fortæller om kolonisternes fortvilelse og om de ødelagte og 
forhungrede araberes elendighed, hvorledes de ulykkelige beboere til en 
ussel pris paa markederne udbyder de faar, hornkvæg og heste, som 
de ikke længer kan føde; overalt ødelæggelse, elendighed og hungers- 
nød for døren, med mindre da hjælpen i penge og fødemidler mang- 
foldig fordobles. Man har ondt ved at danne sig et billede af de 
ulykker, som saadant et græshoppeaar har i følge. I 1866 var 1 kredsen 
Tiaret eggene udbredt over et fladerum af 8400 hektarer, i Batua over 
13,000 hektarer, og det var endda den mindste del, thi massen af græs- 
hopperne søger op i bjergene for der at lægge sine eg. 
Man har før antaget, at sværmene førtes med søndenvinden fra det 
indre af Sahara. Dette synes at være en feiltagelse; thi disse insekter 
fødes paa eller i nærheden af den grund, hvor de anretter deres øde- 
læggelser. Man har ogsaa antaget, at det altid er de samme arter, der 
fra tid til anden vender tilbage, i Algier, 1 Grækenland, i Provence o. S. V. 
