28 
keret, hvorefter der hvert aar kom flere videnskabelige afhandlinger, dels 
skrevne af ham alene, dels sammen med hans høitagtede lærer og ven 
prof. dr. Worm-Miiller. Det vilde være for langt her at opnævne 
alle hans arbeider, hvorfor kun det vigtigste skal anføres. I 1883 ud- 
gav han 6 videnskabelige afhandlinger, i 1884 erholdt han h. k. h. kron- 
prinsens guldmedalje for besvarelsen af en prisopgave, mens der 
desuden samme aar udkom fra hans haand 3 afhandlinger. I 1885 
erholdt han prof. Voss' legatuddeling for en retsmedicinsk afhandling og 
valgtes samme aar til medlem af videnskabsselskabet i Kristiania. I 1886 
udgav han sit hovedverk: »Bidrag til kundskaben om blodets stof- 
vekselc, paa hvilken han i 1887 tog den filosofiske doktorgrad. Sammen 
med prof. Worm-Miiller udgav han 2 lærebøger af fysiologisk indhold. 
Denne overordentlige produktivitet med en af naturen ikke sterk kon- 
stitution knækkede hans legemlige kraft. Særlig efter sin dr.grad syntes 
han ei længer ganske sterk. I begyndelsen af 1888 fik han en sterk 
forkjølelse og snart efter debuterede hans livssygdom »tæring« med en 
alvorlig blodhostning, hvorefter sygdommen hurtig udviklede sig for at 
udslukke det haabefulde liv d. xste juni f. aar ikke fuldt 29 aar gammel. 
Konservator Z. A. Hoyer. Det er en trist erfaring, naar man 
ser, at en rask og kraftig ungdom, hvortil der med berettigelse knyttede 
sig store forhaabninger, maa efter ganske kort sygeleie tage for bestan- 
dig farvel med sine og sit livsarbeide. Det var isandhed et føleligt 
tab ogsaa for universitetet, at konservator Z. A. Hoyer saa tidligt maatte 
vandre bort. Han er født d. 11te marts 1864 i Fredriksstad, tog ar- 
tium i 1881 og mrste afdeling af medicinsk eksamen i 1885. Allerede 
som skolegut nærede han udpræget lyst for naturvidenskaberne, og meget 
tidlig slog han sig paa zoologien, hvor han en tid arbeidede over 
bløddyr. Der foreligger flere mindre arbeider, væsentlig af systematisk 
zoogeografisk indhold, over ferskvandsmolluskerne. Han nød flere 
gange indenlandske stipendier for at reise i zoologisk øiemed, og 1 1883 
var han med prof. R. Collett paa en reise i Finmarken. I 1887 
gjorde han kandidattjeneste paa Rigshospitalet, samme aars høst (199) 
blev han konstitueret som konservator ved universitetets zoologiske mu- 
seum, og den 4de mai 1888 blev han fast ansat som saadan. Han 
var eksaminator i zoologi til examen philosophicum sommeren 1888. 
Som konservator var han særdeles dygtig, forøgede samlingens speci- 
mina meget og preparerede udmerket smukt, Han var beskjæftiget med 
et større arbeide over rovdyrenes hjerne, da han kastedes paa sygeleiet 
og døde den r15de oktober 1888. 
Zacharias Aug. Hoyer besad værdifulde personlige egenskaber, lige- 
som han ved sin venlige omgang vandt mange. Ved sin sunde kritik 
og lette opfatning ligesom ved energi og udholdenhed, baseret paa en 
levende interesse, gav han de bedste forhaabninger om en frugtbringende 
fremtid 1 videnskabens tjeneste. 
Spedalskhedens arvelighed var tidligere en troessætning og er 
endnu en almindelig antagelse. Paa den anden side hævder flere for- 
skere, bl. a. G. A. Hansen, opdageren af spedalskhedsbakterien, at 
sygdommen som foraarsaget af en bakterie ikke kan være arvelig 1 
streng forstand, men alene overføres ved smitte. 
