6 
gammelt islandsk manuskript med dansk oversættelse, betitlet: »Om 
det islandske hvalfiske > kjøn<, sandsynligvis nedskrevet i midten af det 
18de aarhundrede heder det om sletbagen: »Den er 25 Alen lang, 
»naar den er længst, den er meget fed, hvorfor ogsaa dens Mængde 
»formindskes meget ved Hvalfangere, der ligger og krydser meget 
»efter dens Fangst omkring Landet.«') — I den instruks, som »the 
Muscovy-Company« medgav kapt. Edge paa hans første hvalfangst- 
ekspedition til Spitsbergen i 1611, heder det: »Den anden sort 
»af hval kaldes sarde, af samme form og farve som den første 
»(nemlig grønlandshvalen), men noget mindre og hvalsfinnerne ikke 
»over en favn lange, og yder i olie i forhold til sin størrelse under- 
»tiden 80, undertiden 100 fade.« De anførte citater faar være nok 
i at bevisliggjøre denne hvalarts »historiske berømthed<! 
Fangsten af nordkaperen kan man med sikkerhed forfølge 
ned til det r1te og 12te aarhundrede, sandsynligvis endnu tidligere, 
da biskayerne regelmæssig fangede denne hval i den biskayiske 
bugt mellem efteraars- og foraarsjevndøgn, hyppigst i januar og fe- 
bruar. Imidlertid er det ikke urimeligt, at nordmændene allerede 
i det ode aarhundrede har fanget ogsaa denne art ved Norges kyster, 
naar de gik paa fangst efter sæler og hvaler. Dog ved møan intet 
sikkert derom; thi i den af Alfred den store af England givne be- 
retning om Ottar af Haalogalands fortællinger om nordmændenes 
hvalfangst finder man ingen beskrivelse af de dyr, der fangedes, 
hvorefter man skulde kunne dømme angaaende hvalens art. — Under den 
sterke efterstræbelse af denne hval i den spanske sjø blev den alt 
sjeldnere, og man søgte derfor længere ud paa havet efter dette rige 
bytte. Under denne altid videre gaaende forfølgelse kom de biskayiske 
og franske (senere ogsaa flamske) hvalfangere op til Islands kyster, 
og til Newfoundlandsbankerne; allerede henimod det r4de aarhun- 
dredes slutning seilede baskerne mod vest til St. Lawrencebugten og 
fandt her en mængde. Paa slutten af 1500 tallet tællede de for- 
enede nationers fangstflaade ved Islands kyster 50 å 60 seilere. Dog 
synes de hollandske og de senere tiltrædende tyske hvalfangere ikke 
at have efterstræbt biskayerhvalen med lignende iver som spanierne 
og franskmændene. 
1) Citeret efter Eschricht og Reinhardt: Om nordhvalen. 1861. 
