5 
grønlandshvalens udbredningszone. Kun ved Newfoundland synes 
man at have fundet et berøringspunkt. Mens grønlandshvalen 
eller nordhvalen er et cirkumpolardyr og er bundet til isen, flytter 
med denne mod nord eller syd efter aarstiden, tilhører nordka- 
perenidet tempererede belte. Træffende er derfor P. I. Van 
Benedens bemerkning (Histoire nat. de la Baleine des Basques) at 
biskayerhvalen er »Golfstrømmens rethval<, mens grønlandshvalen 
er »polarisens rethval«. Paa samme maade er den japanske hval 
(balæna sieboldii) i den nordlige del af det store ocean den »sorte 
strøms rethval<, mens »bowhead» (nordhvalen) er udbredt over 
hele polarhavet og gjennemvandrer snart Baffinshavet, snart havet 
om Spitsbergen og snart Behringsstrædet. 
Levevis. Biskayerhvalens levevis kjender man selvfølgelig 
yderst lidet til. Der berettes kun, at den er farligere at fange end 
grønlandshvalen. Efter P. I. Van Beneden ernærer den sig af 
smaa bløddyr og krebsdyr ligesom de andre rethvaler (og blaa- 
hvalen). Den samme berømte lærde mener, at den lever parvis 
sammen han og hun ligesom nordhvalen. Ambroise Paré siger 
om biskayerhvalen: »Naar den skriger, kan man høre den en mil« 
(fransk). 
Den ældste historiske beretning, man har over denne hval, 
findes 1 det bekjendte gamle islandske skrift »Kongespeilet« fra det 12te 
aarhundrede hvor der siges;: »Saa heder fremdeles en hvalart Slette- 
»bake, og har ikke Rygfinner og er omtrent af Vegt, som de, vi nu 
»omtalte (3: Burhval og Fiskreke). Men de Mænd, som fare over Havet, 
»frygte den meget, thi dens Natur er at tumle meget med Skibe.c 1 
Hos forfattere fra det 16de og 17de aarhundrede f. eks. Belonius, 
Thomas Bartholinus, Martens, Zorgdrager, Dr. Stephanus 
Schondevelde og flere omtales denne som hyppig forekommende. 
Belonius kommer med den fra Plinius hentede fabel, at barderne 
var hvalens »øienbryn<, hvormed den skulde føle sig for i havet. 
Derfor troede mange i sin tid, at barderne sad udenpaa hovedet! 
Bartholin kalder den »sletbag<, hvilket er det oprindelige 
islandske og. vel ogsaa norske navn paa den. Han beretter, at 
franske og spanske skibe fangede den nærved Islands kyster. I et 
1) Oversættelsen er mig privat meddelt af prof. dr. G. Storm, til hvem jeg 
herved udtaler min forbindtligste tak. 
