3 
(vor figur er en kopi af samme), og i New York opbevares fra læn- 
gere tid af skelettet af et 35 fod langt individ af samme art. 
Cope opstillede denne hval først som en egen art (balæna cisartica), 
men udtalte formodningen om, at den kunde være samme art 
som Eschrichts »biskayerhval«. Han kunde endvidere med be- 
stemthed paavise, at de hidtil fra Amerikas kyst beskrevne individer 
af denne art var den samme hval, som Ny Englands hvalfangere 
under navn af ,black whale*, svarthval, i det 18de aarhundrede 
havde fanget i saa store mængder udenfor sine kyster. Ordet , black 
whale* er imidlertid af amerikanerne ogsaa anvendt paa andre arter. 
Efter de foreliggende undersøgelser af det hidtil tilveiebragte materiale 
er det imidlertid nu bevist, at den af Cope beskrevne , black whale< 
(balæna cisartica) er den samme som Eschrichts biskayerhval eller 
vor nordkaper.*) 
Navn: Denne hval har af de forskjellige nationer faaet meget 
forskjellig benævnelse. Af islænderne kaldtes den sletbag, af hol- 
lænderne nordkaper, af de franske hvalfangere sarde og af nord- 
mændene nordkaper, sildqval, lilliehval. 
Udseende (kfr. vedheftede planche): Biskayerhvalen, der hører 
til samme familie: »glathvalerne eller rethvalernec, som nord- 
hvalen eller grønlandshvalen, er noget mindre end denne; hovedet er 
ogsaa forholdsvis mindre. Paa hovedet findes ligesom hos sydhavs- 
hvalen og knølhvalen en hel del parasiter, hvilket aldrig er tilfælde hos 
grønlandshvalen. Dens skelet adskiller sig bestemt fra grønlandshvalens; 
der findes 56 hvirvler, dens ribben er 13 (undertiden 14), der er meget 
tykke. Længden er ca. 50 fod eller mindre. Da den er vildere og liv- 
ligere end grønlandshvalen, er den ogsaa vanskeligere at fange. Hud- 
farven er ganske sort over det hele, hvoraf det amerikanske navn 
»svarthval«. En eiendommelighed er den merkelige forhøining paa 
snuden. Imidlertid kan denne have varierende størrelse. Hovedets 
længde hos biskayerhvalen er omtrent 1/; af hele kroppens længde 
(hos grønlandshvalen er hovedet relativt større, ca. l/s af krops- 
længden). Hovedets høide er lig dets længde fra øinene og frem til 
snudespidsen. Blæsehullerne (de ydre næsebor) er meget lig grøn- 
landshvalens, men er beliggende lidt anderledes, nemlig lidt skraat 
1) Man henvises til den af dr. I. B. Holder: The atlantic Right-whale, 
Bull. of the American Museum of Natural History, New York, 1883. 
1* 
