67 
Et andet meget almindeligt fænomen ved senile forandringer 
ær kalkafleiringer i de mindre godt ernærede dele, saaledes navnlig, 
hvor der et indtraadt den nævnte fedtafleiring. Saadanne kalkaf- 
sætninger kan findes i den senile cornea, men hyppigst findes de 
sammen med fedtdegenerationen ved de senile forandringer af blod- 
karrene, den saakaldte »ateromatøse degeneration«. I karvæggene, 
først i dens inderste lag, senere i det mellemste og yderste, dannes 
der, ved en proces, der nærmer sig noget mere til den egentlige 
sygelige betændelsesproces, større eller mindre flekker, hvor der 
istedetfor de normale celler og det af dem producerede binde- 
væv findes ophobninger af fedt og kalkkorn eller kalkplader, der 
tilslut kan bli saa wudstrakte, at arterierne føles som kalkstrenge. 
Det er indlysende, at saa indgaaende forandringer kan faa stor be- 
tydning for vedkommende organers ernæring, idet forkalkningen 
kan gaa saa langt, at karret blir ganske lukket; dette er f. ex. hyp- 
pigt tilfældet med hjertets kar og en almindelig aarsag til gamle 
folks død, paa grund af hjertedegeneration og lammelse. 
Hvilket organ, der først og sterkest skal rammes af de senile 
forandringer, beror paa, hvilket organ der har den mindste livskraft. 
Her gjør forskjellige faktorer sig gjældende, dels livsvilkaarene, men 
fremfor alt arven. Ikke alle dele af vort legeme er fra fødselen 
udstyret med den samme livskraft; vi har alle vor achilleshæl et 
eller andet sted i vor krop. Vi kan se de samme senile foran- 
dringer regelmæssigt optræde i samme rækkefølge hos de forskjellige 
medlemmer af samme familie. Jeg hører saaledes selv til en fa- 
milie, hvis medlemmer, paa faa undtagelser nær, er døde paa grund af 
senile forandringer i blodkarrene, og den samme død venter da vel 
ogsaa mig, hvis jeg faar leve længe nok. | 
Jeg nævnte tidligere, at den senile degeneration kan optræde 
abnormt tidligt, saa tidligt, at det maa betragtes som sygeligt. 
Naar vi bemerker, at det principielle ved de senile processer er 
cellernes nedsatte livsenergi, kan vi forstaa, at den fortidlige seni- 
litet navnlig viser sig hos folk, der er bleven abnormt svækket, 
f. eks. ved at trække for store veksler paa sin helbred, folk som ved 
drik, syfilis og paa anden vis har svækket sin livskraft. 
Gaar vi nu over til de egentlige sygdomme, kan vi efter aar- 
sagsforholdene dele dem i to store hovedgrupper: I, de, der beror 
paa konstitutionsanomalier, paa forandringer ved ernæringen eller 
g 
