69 
Der opstaar altsaa ved organismens stofskifte fysiologiske eien- 
«dommeligheder, som kan nedarves og gjøre sig gjældende hos arv- 
tageren, selv om denne ikke har faaet nogen af glæderne ved den 
overdrevne nydelse. Der er mange maader, hvorpaa faderens »trøfler « 
kan slaa sig paa sønnens ben. >Der kan du se, hvad du har til 
tak for din afholdenhed« sa ogsaa en bekjendt professor og en 
gammel bonvivant til sin nøkterne og maadeholdne ven, der vred 
sig under podagraen, 
En anden sygdom, der er en følge af for stor næringstilførsel, 
er fedtsygen, der kan opnaa en enormt høi grad; men ogsaa her 
kan den erhvervede ernæringsanomali gives i arv og blive et slegts- 
merke. 
Omvendt kan for liden næring, enten det nu er kvantitativt 
eller kvalitativt fremkalde sygdom. Jeg ser bort fra den rene hunger, 
men enkelte former af anæmi, blegsot, skyldes utvilsomt utilstræk- 
kelig eller uhensigtsmæssig føde; og naar der tales om utilstrækkelig 
føde, maa vi ikke alene tænke paa mad og drikke men ogsaa paa 
luften, som netop ved denne sygdom er af indgribende betydning. 
Jeg behøver her ikke at gaa nærmere ind paa betydningen af frisk 
luft for en god ernæring, men skal i forbindelse hermed nævne en 
tække andre sygdomme, som jeg tror bør henregnes til ernærings- 
sygdommene, nemlig en hel del nervesygdomme. Der gives en 
mængde sygdomme i centralnervesystemet som beror paa anatomiske 
forandringer i hjernen og rygmarv, fremkaldte dels af kjendte dels 
af ukjendte aarsager, men der findes ogsaa en mængde tildels tem- 
melig alvorlige sygdomme i disse organer, for hvilke man hidtil ikke 
har kunnet finde noget anatomisk substrat, som vistnok mere 
skyldes abnorme ernæringstilstande i centralnervesystemet end egent- 
lige anatomiske ændringer. Jeg tænker her ikke saameget paa de 
egentlige sindssygdomme, skjønt man ogsaa i mange af disse savne 
anatomiske forandringer, men navnlig tænker jeg paa dem, som nu 
tildags puttes ned i den store sæk, som har udenpaaskrift neura- 
stheni, nervesvaghed; ogsaa mange former af hysterien hører her 
hen. Naar vi husker paa, at centralnervesystemet for at kunne 
udføre sit arbeide kræver en blodtilførsel, der er ganske betydelig 
meget større end hvilketsomhelst andet organ, og at stansning af 
blodtilførslen momentant ophæver al hjernevirksomhed, naar vi frem- 
deles erindrer, hvorledes vort hjernearbeides energi svækkes ved 
