100 
for at vise øinenes eiendommelige stilling; fig. 5 viser monoculodes 
longirostris og fig. 6 m. packardi, begge af oediceridernes fa- 
milie, fig. 7 fremstiller en hyperide, lycæa, hos hvem øinene indtager 
hele hovedet. 
Foran paa hovedet findes altid 2 par følehorn, hvoraf som 
oftest det underste par er længst, undertiden dog omvendt. Hos 
de udviklede hanner af en stor mængde arter er de underste følere 
sterkt forlængede med et forøget antal led i det nederste parti, 
svøben, mens det øverste, skaftet, altid har et konstant antal led, 
nemlig 3 i de øvre og 5 i de undre følere. Fra det andet led paa 
de underste føleres skaft udspringer en tilspidset knude eller tag, 
den saakaldte olfactorspina, der maaske er et lugteredskab; den er 
aaben i spidsen og i fordybningen overtrukket med en fin hinde. 
Ved sterkere forstørrelse bemerker man ogsaa diverse andre bihang, 
hvis funktioner endnu er wuopklarede, men som antagelig staar i 
hørelsens og følesansens tjeneste. Først er der de saakaldte høre- 
børster, korte fjerformede børster i større eller mindre antal, der 
ogsaa er bemerkede paa andre legemsdele. Saaledes har jeg hos 
mange arter seet en ganske lignende børste paa udsiden af fødder- 
nes endeklo henimod roden, ligesaa i kanten af halepladen. Saa er 
der de saakaldte kolbeformede legemer, smale bladagtige vedhæng, 
der er fyldte med en granuleret substans og har en aabning i spid- 
sen; de findes hos begge kjøn og oftest vistnok paa de øverste 
følehorn, men jeg har dog 
undtagelsesvis ogsaa bemer- 
ket dem paa de underste, 
som hos den vakkert gul- 
stribede og rødøiede hali- 
rages fulvocinctus. Man har 
antaget, at disse legemer 
staar 1 lugtesansens tjene- 
ster L-fig.19 er afbildet | 
spidsen af en føler med 2 
8 9 saadanne »båtonnets hy- 
alins« (a.). 
Foruden disse mere enkle dannelser vil man i større eller 
mindre antal bemerke de saakaldte calceoli, hvis sko-form dog ikke 
er den normale, men fremkommer, naar de er sammenfaldne. I 
