102 
*  plader og en pålpe (b), det af kun 2 plader bestaaende 2det kjæbe- 
par (c), kjæbefødderne med 2 plader og en gledet palpe (d) og 
endelig underlæ ben (e), der ikke egentlig hører til mundens lemmer, 
men kun er den bagre chitiniserede forlængelse af mundrøret. I 
fig. 9 har jeg fremstillet munddelene (undtagen overlæben) af en 
vakker og meget eiendommelig art, acanthonotozoma serratum, hvis 
legeme er ligesaa kantet, som dens navn. Da kindbakkerne hos 
denne imidlertid er svagt udviklede, har jeg til sammenligning tegnet 
det samme redskab hos 2 andre former, der har dem kraftigt ud- 
viklede, nemlig elasmopus (10) og pardalisca (II). 
Man ser, at en amphipode har meget at varetage under et 
maaltid, mange muskler at bevæge, naar føden ret skal gribes og 
tygges, og smulerne ikke spildes. Paa tegningen er de forskjellige 
dele gjengivne, saaledes som de viser sig under anvendelse af et 
let tryk paa præparaterne under mikroskopet; i den naturlige til- 
stand er de mere krummede i forskjellige retninger og slutter med 
alle sine torner og børster tæt sammen. 
Nogen assymetri i munddelene, saaledes at de ikke er ganske 
ens formede paa begge sider (man erindre, at de med undtagelse 
af overlæben er parrede organer), er snarere en regel end en und- 
tagelse, navnlig er denne assymetri betydelig hos pardalisca, en 
forøvrigt i mange henseender merkelig slegt. Ogsaa hos hvirvel- 
dyrene er saadan uregelmæssighed iagttaget, jeg tænker herved nær- 
mest paa den af professor Collett paaviste assymetri i kraniet hos 
ugler. Men mest fremtrædende er den dog hos en del af de høiere 
krebsdyr, hvor den ene af fremfødderne har langt større klo eller 
saks end den anden, som de fleste af læserne vel har seet paa 
hummeren, og som navnlig er merkelig hos endel tropiske krabber. 
Herefter skal vi gaa over til at se lidt nærmere paa fødderne, . 
der i endnu høiere grad end hos insekterne varierer i form og ud- 
vikling afpasset efter levesættet. De er ialt hos en amphipode I3 
par, 7 paa kroppen og 6 paa bagkroppens 6 første led, mens hale- 
pladen ikke bærer noget tilhæng; hos caprelliderne, der som før 
nævnt i andre henseender indtager en særstilling, er der ogsaa eien- 
dommelige forhold ved fødderne, som imidlertid paa sit sted skal 
blive nærmere forklaret. 
De 2 første fodpar udmerker sig oftest fremfor de øvrige ved 
sin udvikling til gribeorganer, og kan kaldes gribefødderne (gnathopoda), 
