149 
natur tilfredsstillende bleven 
opklaret. 
Egte rovdyr, vidtvan- 
kende og rasktløse er ly si- 
anassiderne, hvoraf tal- 
rige arter forekommer ved 
Europas kyster, men som 
i sin høieste fylde er repræ- 
senterede i Ishavet. De er 
af Boeck sønderstykkede 
i talrige slegter, der i visse 
henseender kan synes mindre 
motiverede; men skulde man 
følge de moderne ornitholo- 
gers principer f. eks., kunde 
der gjerne oprettes en slegt 
for hver eneste art amphi- 
pode, og endda skulde man 
finde, at de ikke var tilstræk- 
keligt fjernede fra hinanden ! 
Om end de anatomiske for- 
skjelligheder kan være mange og skarpe, saa frembyder dog det 
ydre en stor ensformighed, fraseet de smukke og ofte karakteri- 
stiske farver, som imidlertid de færreste af » Naturens« læsere nogen- 
sinde vil faa beundre. Det er nogle kraftigt byggede, undersætsige 
fyre med glatte legemer og meget seigt chitinpanser, oftest lort- 
benede, men dygtige svømmere, i almindelighed uden synderligt bør- 
steudstyr. Farven er oftest rød eller gulagtig, og øinene, med etpar 
undtagelser, store nyreformede og purpur- eller høirøde. De fleste 
er store eller middelsstore, gruppen tæller dog ganske smaa arter (orcho- 
mene) inden sin midte, men kan ogsaa rose sig af kjæmpen blandt alle 
amphipoder, eurytenes gryllus, der er 3 tommer (næsten 8 cm.) lang; 
der findes vistnok en hyp eride, som er endnu længere, men med 
sit skrøbelige legeme gjør den et mindre imponerende indtryk end 
den kompakte eurytenes. Allerede heroppe paa Tromsø høide fore- 
kommer flere arter (amonyx gulosus og lagena, hippomedon holbølli, 
socarnes vahli m. fl.) i stor mængde, men det er dog intet mod de 
utrolige masser, som stimer omkring Spitsbergens og Nova Zemljas 
