158. 
sig forat studere spedalskheden, var en dødsdømt forbryder som gik 
ind paa at lade sig indpode med spedalskhed mod at hans straf til 
gjengjæld blev »formildet« til livsvarigt fængsel. 
Indpodningen foretoges i september 1884 efterat Arning ved ind- 
gaaende undersøgelse havde overbevist sig om, at vedkommende og 
hans nærmeste familie var fri for spedalskhed. Da Arning efter nogle 
maaneders forløb maatte forlade Sandwichsøerne havde der endnu ikke 
vist sig noget tegn til at indpodningen havde virket. Imidlertid blev 
patienten fremdeles undersøgt af andre læger og i sept. forrige aar 
udtaler disse sig som følger: »Vor faste overbevisning er at manden 
lider af spedalskhed i den knudede form«. 
Forfaldne dyr. Kvægopdrætterne i Texas og Kansas skal i de 
senere aar have lidt overordentlige tab, skrives der 1 Revue scientifique 
ved en eiendommelig sygdom, som ytrer sig ved at dyrene taber 
herredømmet over sine lemmer, faar anfald af etslags delirium og taber 
al sans for afstand og al evne til at finde vei.  Sygdommen skyldes 
en plante (sandsynligvis astragulus mollis), som dyrene spiser, og som 
de bliver forfaldne til paa lignende maade som et menneske til alkohol, 
tobak og opium. 
Antallet af kvæg paa jorden skal ifølge hvad de Forenede Staters 
statistiske bureau har udregnet være følgende: hornkvæg 227/3 million, 
heste 60 millioner; faar 4491, million; svin 951/3 million. 
Paa de vigtigste lande fordeles millionerne paa følgende maade: 
Hornkvæg Heste Faar Svin 
Forenede Stater 481/9 121/» 45 44 
Rusland 24 20 47/92 9 
Argentinske repbl. 151/, 5 79 Vy 
Tyskland 16 3!/9 19 49 
Frankrig 3 3 221, 6 
Canada 3!/9 I å I 
Asien 38 3 54 "a 
Afrika 31/3 I 24 I, 
Australien 8 I 97 I 
Dertil kommer Muldyr: 8 millioner, hvoraf 2 i de Forenede 
Stater, 3 i Spanien og Italien, resten fordelt paa forskjellige andre lande. 
Antallet af gjeder regnes at beløbe sig til 29 millioner. 
Udvikling af instinkt hos dyr. I Revue scientifique berettes om 
en flok gjæs, der holdtes paa en gaard 1 Frankrige ; om vaaren var 
der kun 4 eller 5, der bevaredes til flokkens formerelse, medens de 
andre slagtedes i løbet af sommeren og høsten.  Gjæssene græssede 
om dagen paa en indelukket mark og lukkedes ind om kvelden. En 
julidag i 1862 var herskab og tjenere fraværende og gjæssene angrebes 
af nogle onstreifende hunde, der dræbte endel og lemlæstede andre, 
saa de maatte slagtes. 
Den følgende dags aften troede man, at de igjen var udsat for an- 
greb; de havde samlet sig ved gjærdet, flaksede med vingerne og ud- 
stødte angstskrig; folkene for ud for at jage hundene, men fandt ingen. 
