159 
Dagen derpaa og alle følgende dage den samme spektakel til den 
samme tid af dagen. Man kom snart paa det rene med, at det var 
skrækken efter overfaldet, der sad gjæssene 1 blodet. 
Meddeleren havde glemt dette, da han 10 aar senere besøgte 
gaarden og om kvelden hørte gjæssene udstøde angstskrig og saa 
dem flakse omkring 1 skræk og angst. Da han spurgte om aarsagen, 
fik han til svar »De gjør altid dette, siden de blev anfaldt af hundenec«. 
»De har da igjen været ude for dem?x »Nei, det er meget længe siden.« 
»Men det er da ikke længere de samme gjæs, som findes her nu?<« 
»Nei, de har formeret sig mindst 3 gange, men disse er børn af dem, 
der blev angrebne; — og de har vel sagt det til hinanden.« 
Nu, dyrene kan vel ikke fortælle hverandre sligt, men de kan dog 
meddele hverandre den skræk, de føler paa samme maade som menne- 
skene kan meddele den til hverandre uden ord. 
Denne skræk om kvelden havde blandt gjæssene holdt sig i 10 
aar og mindst gjennem 3 generationer. Uheldigvis kom gaarden i andre 
hænder og alle gjæssene blev dræbt, saa ingen fortsatte erfaringer 
kunde samles. 
Kaninerne i Australien. W. Rodier i Ny-Syd-Wales er frem- 
kommen med en plan til udryddelse af kaninerne, der er saa original 
at den næsten synes urimelig, men som, efter hvad zoologiske autoriteter 
mener, vil vise sig virksom. En større landstrækning er ogsaa, efter 
hvad Rodier paastaar, allerede fuldstændig renset for kaniner ved den 
nye fremgangsmaade. 
Methoden bestaar i indfangning af dyrene ved net og snarer, 
fangstmaader, som anvendes 1 stor udstrækning overalt hvor »ka- 
ninpesten« er optraadt. Men istedenfor at man ellers ødelægger alle 
de fangede dyr dræber Rodier kun hunnerne — hannerne sættes 
1 frihed. 
Resultatet af denne fremgangsmaade er at hannerne snart bliver 
langt talrigere end hunnerne, som de da begynder at overvælde med 
kurmageri og derved forhindrer fra at yngle 1 fred. Kommer der en- 
gang imellem unger tilverden, saa dræbes ogsaa de af de ophidsede 
hanner, der, naar deres antal bliver BIGget overveiende, tilslut aldeles 
ødelægger hunnerne ogsaa. 
Ved den almindelige fangstmaade dræbes der af forskjellige grunde 
flere hanner end hunner; disse sidste kommer derved i majoritet, hvad 
der er meget heldigt for deres formeringsdygtighed. Det er derfor ikke 
urimeligt, at det er et høist ubetydeligt afbræk man paa denne maade 
bevirker i kaninernes antal, medens det er høist sandsynligt, at Rodiers 
fremgangsmaade vil vise sig virksom. Den fordel har den ialfald, at 
der ikke udbredes i landet en sygdom, der kan blive farlig for andre 
dyr og heller ikke noget andet skadeligt dyr, der kan være ligesaa 
vanskeligt at faa bugt med som kaninerne selv. 
Et nyt tekstilsof. Omkring det kaspiske hav vokser der en plante, 
som af de indfødte kaldes kanaff, og som i løbet af 2—3 sommer- 
maaneder naar en høide af omtrent tre meter, med en stængel, der er 
2—3 centimeter tyk. 
