187 
forløb i to; af disse bliver der efter samme tidsrum fire, af disse 8 0 s v. 
Regner vi, at der foregaar fem delinger pr. dag, saa vil der efter for- 
løbet af en maaned være foregaaet 150 formeringer, der vil være 
fremkommet 150 generationer. Antallet af individer i den sidste af 
disse generationer, forudsat at alle bliver 1 live, er, som man let kan 
regne ud, et tal med 45 sifre. 
Lad os forsøge at gjøre os rede for, hvad dette vil sige, idet vi 
følger en beregning af Forel i La Nature. Forsøgte vi paa at tælle 
individerne i den hundrede og femtiende generation, og talte vi et 
individ pr. sekund, saa vilde vi efter et aars forløb være kommen til 
31 millioner, d. v. s. et tal med 8 sifre. Efter 100 aar var vi kommet 
til et tal med 10 sifre. Kunde vi vedblive med tællingen 1 en billion 
aarhundreder, saa vilde vi dog ikke være kommen længere end til 22 
sifre og vilde altsaa endnu være langt fra færdig. Antager vi, forat 
komme lidt videre, at dyrene er sammenbundtede i pakker paa 1 billion 
hver, og at vi kun behøver tælle disse, saa vilde vi i den samme tid være 
kommen 12 sifre videre, til et tal med 34 sifre. Og selv om hele 
jordens 1400 millioner mennesker hjalp os med tællingen, saa vilde det 
ikke bringe os videre end til 43 sifre. Det vil med andre ord sige, at 
om hele jordens befolkning gav sig til at tælle dag og nat i en billion 
aarhundreder, og i hvert sekund talte en pakke infusionsdyr paa 1 
billion individer, saa vilde de dog ikke være færdig med at tælle an- 
tallet af individer af stylonichia, fremkommet ved successiv deling gjen- 
nem 150 generationer, i løbet af én maaned. 
Men man kan gjøre en lidt rimeligere regning. Hver st ylomichia er 
0.2 mm. lang, d. v. s. den er saavidt synlig med det blotte øie. A1- 
ligevel vilde individerne af den hundrede og femtiende generation ind- 
tage et volum, 1000 gange saa stort som solens. 
Denne sterke formeringsevne er ikke noget særkjende for stylomichia. 
Bakterierne og de fleste andre mikroorganismer formerer sig lige hastigt, 
men heldigvis behøves der ikke mere end at halvparten af hver gene- 
ration gaar tilgrunde, før de formerer sig, forat antallet af individer 
skal holde sig inden rimelige grænser. Og i virkelighedan ødelægges 
under almindelige omstændigheder langt flere, dels af mangel paa næring, 
dels paa anden maade. 
Stor regnorm. De arter af regnorm, som findes hos os, naar 
sjelden en større længde end 20 centimeter; i de varmere lande fore- 
kommer der derimod arter af ganske anderledes anseelige dimensioner. 
I Parisermuseets samlinger er der saaledes regnorme fra Ny-Caledonien, 
som er mere end !/, meter lange, og sydamerikanske orme, der endog 
maaler 11/9 meter. Den største af alle hidtil opdagede regnormarter er 
imidlertid en, som bebor Gippsland 1 Australien, og som nylig er be- 
skrevet af prof. Mac Coy under navn af megascolides australis. Dens 
længde gaar op til 2 meter; tykkelsen er som en middelstor hugorm. 
Ormen fører, ligesom vore almindelige regnorme, et underjordisk 
liv og graver sig gange under jorden særlig ved bredden af bække 
eller elve. I disse sine underjordiske gange bevæger den sig paa den 
maade, at den paa et sted af kroppen blærer sig op og derpaa 
trækker resten af kroppen efter sig. Herved frembringer den en slags 
