190 
Et halelignende vedhængsel forekommer undertiden hos men- 
nesket. Saaledes af bildes og beskrives nylig 1 et fransk tidsskrift en hale 
paa 25 cm. længde, hvormed en 12-aars gammel gut fra Saigon var 
belemret. Dette skal være den længste hidtil iagttagne menneskehale. 
Af de hidtil gjorte iagttagelser synes det at fremgaa, at de længste 
haler altid forekommer hos lavtstaaende eksotiske folkeslag. Naar Eu- 
ropæere har haler, saa er disse gjerne ganske korte, siger Die Natur. 
Mikroorganismerne i den menneskelige mave har en fransk 
forsker gjort til gjenstand for undersøgelse, idet han har udpumpet ind- 
holdet af sin egen mave med den i den senere tid saa meget anvendte 
mavepumpe, og analyseret det bakteriologisk. Foruden af tidligere 
kjendre bakteriearter fandt han 9 nye former. Alle disse mikroorganismer 
synes at medvirke ved fordøielsesprocessen, idet forskjellige nærings- 
midler fordøiedes bedst i en kunstig mavesaft, der indeholdt samtlige 
former. 
Meteorernes hastighed synes ofte forholdsvis liden paa grund af 
den store afstand, 1 hvilken de bevæger sig, men er efter den engelske 
astronom Norman Lockyers iagttagslser dog ganske anseelig, idet den 
sjelden beløber sig til mindre end 16,000 meter i sekundet. Ofte er 
hastigheden meget større, 60—80 kilometer; gjennemsnittet menes at 
være ca. 50 kilometer. 
Et nyt næringsmiddel. Ved at gjøre et gjennemsnit gjennem 
et hvedekorn vil man se, at der indenfor frøskallen ligger to væsentlig 
forskjellige dele: en hvid masse, der fylder hele skallen, og som kaldes 
frøhviden og en i dennes ende indleiret liden spire. Den er 
det, som bekjendt, der udvikler sig til den nye plante; frøhviden er 
oplagsstedet for en hovedsagelig af stivelse bestaaende reservenæring, 
der tiltrænges forat spiren skal kunne vokse. Ligedan er bygningen af 
de andre kornsorters frø. 
Naar kornet forarbeidedes til mel, malede man tidligere sammen 
baade frøhviden og spiren — to bestanddele, hvis kemiske sammen- 
sætning er høist forskjellige, idet den sidste indeholder store kvantiteter 
eggehvidestoffer, den sidste væsentlig stivelse.* I de senere aar derimod 
er man begyndt at adskille disse to forskjellige bestanddele, hvorved 
man erholder et adskillig hvidere og smukkere mel. 
Af de udskilte spirer er man saa i den sidste tid begyndt at 
fabrikere et eget næringsmiddel, der har faaet navnet embryofarin 
(»spiremel«), et navn, der forsaavidt er misvisende, som det i sin 
sammensætning er aldeles forskjelligt fra virkeligt mel. Embryofarinet 
indeholder ikke spor af stivelse, men overordentlig store mængder egge- 
hvide og er netop derfor særdeles værdifuldt som næringsmiddel. Det 
efter de nyeste methoder af hvede fremstillede embryofarin indeholder 
mellem 40 og 60 pCt. eggehvidestoffer, d. v. s. mere eggehvide end 
noget tidligere kjendt næringsmiddel, siger Revue scientifique. Det har 
i den senere tid været adskillig anvendt i flere pariserhospitaler som 
næring for patienter, der lider af svækket fordølelse og særlig for 
sukkersyge. 
