198 
undersøgt. Underkaster man sig den pinsel, som er forbundet med! 
arbeidet, saa vil man imidlertid let kunne opdage, at hele den 
slanke stamme er hul og opbygget af led paa lignende maade som 
bambusrør. Men mens leddene i et bambusrør er helt lukkede og 
adskilte fra hinanden ved lukkede tvervægge, saa er tvervæggene 1 
imbaubaens stamme gjennemhullede (se fig. 2), saaledes at stammens 
indre danner et sammenhængende 1 etager inddelt hulrum. Og i 
de øverste led er ogsaa ydervæggen gjennemhullet, saa det indre 
hulrum staar 1 forbindelse med yderverdenen. Gjennem disse huller 
er det, de myreflokker 
stormer frem, der kommer 
tilsyne, Ssaasnart træet ry- 
stes. En af disse aabninger 
sees paa det næstnederste 
led paa fig. I, der frem- 
stiler et stykke af en im- 
baubastamme lige under 
toppen; leddene er her 
ganske korte; af bladene 
— et for hvert led — er 
kun det nederste stykke 
af stilken med den eien- 
dommelige, pudeformig for- 
tykkede basis afbildet. Kun 
paa de øvre led findes, som 
allerede nævnt, saadanne 
aabninger, altid kun en paa 
Fig. 1. Stykket af en ung imbauba-stamme 
lige under toppen. 
hvert led; paa de nedenfor 
liggende ser man, at der 
engang har været huller, der imidlertid er lukkede ved, at der fra 
kanten af hullet er vokset frem en »saarrand<s, i lighed med den, 
der dækker afskaarne grene af vore løv- og naaletræer. 
En saadan imbaubastamme er, som man let vil kunne forstaa, 
særdeles egnet til myretue, der er talrige adskilte »værelser« til 
dyrenes disposition, og der er ganske faa og trange aabninger, gjen- 
nem hvilke fiender har adgang til tuen. 
Men hvorledes bliver imbaubastammen saaledes indrettet? Og- 
saa herom giver Schimpers undersøgelser værdifulde oplysninger. 
