218 
m. under havets overflade; mens imod syd flodbredden er besat af 
høiovne, Bessemer staalovne, støberier og andre verker for bearbeidelsen 
af jernet. Paa jernveiene ruller knagende waggons belæssede med kul 
og kokes, jernerts, raajern og staal. Længere ind i landet breder byen 
sig med sine gader, sine taarne og sine kirkespir. 
Efter La science illustréæe ved F. U. 
Flammeudbrud paa solen. Det er bekjendt, at der fra den med 
glødende dampatmosphære omgivne soloverflade udskydes flammetunger, 
der særlig kjendelig lagttages paa solranden og gaar under benævnelsen 
protuberanser, og at disse som andre fremtoninger paa solen er under- 
kastede en vis periodicitet baade 1 tid og sted. 
For tiden befinder, solens aktivitet sig midt i en minimumsperiode, 
og paa en saadan tid er ingensinde før lignende fremtoninger iagttagne, 
som de to yderlig heftige udbrud, om hvilke astronomen I. Fenyi har 
indsendt en beretning. Det første udbrud iagttoges paa solens østlige 
rand den ste september 1888 imellem kl. 5 og 6 aften (middeltid 
Kalocsa, Ungarn). Protuberansen havde en blændende glans, steg 
til en høide af 151 buesecunder over solens rand, og udskjødes 
med en hastighed af indtil 171 km. i secundet; dens sydligste arm bestod 
af metalliske dampe. Flere maaneder før dette udbrud var hele sol- 
overfladen fuldkommen rolig, og efter det indtraadte den samme ro paa 
udbrudstedet. Det andet endnu større udbrud fandt sted dagen der- 
efter den 6te sept. kl. 11.49 form. og det næsten paa samme sted. 
Denne protuberans steg til en høide af 158 sec.,, d. v. s. over '/19 af sol- 
diameteren. Dens stignings middelhurtighed var 296 km. 1 secundet, 
og hele fremtoningen varede omtrent 14 minuter. Derpaa indtraadte 
der atter fuldkommen ro. 
Efter en beretning til Academie des sciences ved F. U. 
Nicaragua-kanalen. Naar mnordamerikanerne har været misfor- 
nøiede med Panama kanalen, det store arbeide, som franskmanden 
Ferd. Lesseps desværre har maattet afbryde af mangel paa fornødne 
midler, saa er det ingenlunde, fordi de har noget imod en kanal- 
forbindelse mellem Atlanterhavet og det stille hav, hvorved skibene 
kunde fritages for at omseile Kap Horn. Derfor fremkommer stadig 
paany de nu alt gamle forslag om en kanalforbindelse, der for en del 
af sit løb benyttede Nicaraguasøen. Det seneste forslag hidrører fra 
H. C. Taylor af de Forenede staters marine. Den foreslaaede kanal er 
ikke 1 niveau, som Panamakanalen oprindelig skulde have været, 
men en karal med sluser. Nicaraguasøen, hvis vand skal forsyne 
kanalen, ligger med sin overflade 38.5 m. over det stille hav og 36.5 
m. over Atlanterhavet. Af de 272 km., som udgjør længden af denne 
forbindelsesvei, falder de 91 paa søen Nicaragua, 135 paa tildels seilbar 
strømløb, mens der maa anlægges kanal 46 km.s længde. For at * 
udjævne forskjellen imellem indsøens overflades høide og begge havene 
maa der opføres 6 sluser, 3 til hver sin side af søen. Nicaraguasøen ud- 
gyder sig i Atlanterhavet ad St. Juan floden, en strøm, der uagtet sin 
forholdsvis ringe dybde endnu ved slutningen af den tørre aarstid har 
