229 
temperatur af — 209 C., fandt vi, at det atter begyndte at blive 
sommermildt. 
Den 7de september fik vi en sterk snestorm; heldigvis var 
kulden den dag ikke saa slem. Om natten blæste det saa sterkt, 
at vinden nær havde revet teltet væk over hovedet paa os. Det 
var kun ved hjælp af skier, skistave, surringer 0.8. v., at vi fik det 
til at staa. Næste dag var der slig storm og sligt snefog, at det 
ikke var til at tænke paa at forlade stedet; vi maatte blive i teltet, 
mens dette blev begravet i sneen. Da stormen den følgende dag 
gav sig, maatte vi grave os gjennem sneen for at slippe ud; af 
teltet stak kun mønnet op over sneen. Det saavel som kjælkerne 
maatte graves frem, da vi skulde videre. 
Den hele tid havde vi været merkelig uheldige med vinden. 
endelig den 19de september var vi heldigere, vi fik en temmelig 
sterk østenvind. Kjælkerne biev surrede sammen to og to (den 
femte var efterladt inde paa isen), seilene blev satte, og med god 
fart bar det afsted mod vestkysten. Vi behøvede ikke at trække, 
havde nok med at staa paa vore ski og holde fast ved kjælkerne. 
En eller to maatte staa foran ved styrestangen for at styre. Held- 
ningen mod vestkysten var nu temmelig sterk, og dette bidrog til 
at gjøre farten endnu større. Det er den lystigste skifart, jeg har 
været med til i mit liv. 
Den dag om eftermiddagen var det, vi gjennem snefoget fik se 
de første fjelde af vestkysten. 
Det begyndte allerede at mørkne sterkt mod kvelden, da jeg 
pludselig gjennem snefoget faar øie paa noget mørkt paa isen ret 
forud; jeg forstod ikke, hvad det var, men uden at ane fare lader 
jeg det suse fremad. Pludselig paa et par skridts afstand opdager 
jeg, det er en sprekke i isen; at vende kjælken rundt og luffe til 
er et øiebliks sag; det var paa høie tid, vi var allerede paa kanten 
af sprekken, et par sekunder mere, og vi med kjælkerne var blevne 
slugte af det bundløse svælg. 
Dette var altsaa den første sprekke nær vestkysten; men neppe 
er den alene; vi maa gaa frem med mer forsigtighed. Jeg løb da 
foran paa ski for at undersøge isens beskaffenhed, mens kjælkerne 
kom seilende efter. — 
Paa denne maade gik det raskt fremad en stund udover natten; 
maanen kom op, og ved hjælp af maaneskinnet kunde jeg se at 
