Dyrs og menneskers faste. 
Dyr og mennesker spiser til dagligdags mere end der trænges 
for at vedligeholde livet; som følge deraf bærer de i sin krop en 
hel del materiale til at leve af en tid, om de ikke faar mad. Det 
vil da være afhængigt af, hvor meget de bruger, hvorlænge de kan 
udholde faste. De koldblodige dyr er i saa henseende meget gun- 
stigere stillede end de varmblodige; de afgiver ingen varme til om- 
givelserne og behøver saaledes ikke ved kemiske omsætninger, der 
repræsenterer forbrug, at frembringe varme. Nogen omsætning fin- 
der dog altid sted, og derfor kan de heller ikke leve uendeligt uden 
mad. Man kan omtrent regne, at omsætningerne hos et koldblodigt 
dyr foregaar IO gange saa trægt som hos et varmblodigt, og at 
det første derfor skulde kunne leve 10 gange saa længe uden mad 
som det sidste. Naar saaledes en hund kan leve 30 dage uden 
føde, skulde et koldblodigt dyr kunne leve 300 dage. Stundom 
lever de endog længere; en slange, crotalis, har levet 27 maaneder, 
pythonslangen 23 maaneder uden føde. De varmblodige dyr, der 
gaar i vinterhi, som bjørnen, kan sammenlignes med de koldblodige 
dyr. Under vintersøvnen forringes omsætningen ganske betydeligt. 
Istedetfor 40 aandedræt i minutet, kommer der et eller to i 5 mi- 
nuter, og i overensstemmelse hermed er hele deres omsætning redu- 
ceret. Dette hænger rimeligvis sammen med, at nervesystemet blir 
paralyseret af kulden; det er nemlig nervesystemet, der regulerer 
de kemiske omsætninger i legemet. Der er kun den forskjel paa 
disse vintersovere og koldblodige dyr, at de førstes nervesystem ved 
tilbørlig stærke incitationer kan bringes til at fungere som i vaagen 
tilstand, mens de koldblodige dyrs nervesystem ligesom aldrig er 
vaagent. 
For menneskets vedkommende er der stor forskjel paa sunde 
og syge individer, hvor længe de kan udholde faste. 
For mennesker med et sundt nervesystem kan man sætte som 
gjennemsnit 20 dages faste, før døden indtræder, og vegttabet hos 
vedkommende individ til omtrent 30 pct. Af bekjendte fastere har 
følgende overlevet fasten: 
1) Efter Charles Richet. 
