285 
for en fisk, der, saaledes som denne, ofte skal tilbringe lang tid oven 
vande. Hele kroppen med undtagelse af bugfladen og halen er klædt 
med benplader, som danner et slags rigt smykket pandser. Straks 
bagenfor baglemmerne smalner kroppen sterkt af til en hale, som ender 
med en kjødfuld halefinne. Langs ryggen findes resterne af rygfinnen 
som 3 eller 4 smaa pigger. 
De til andre dyrs lemmer svarende finner, brystfinnerne og bugfin- 
nerne, frembyder imidlertid de interessanteste afvigelser fra, hvad man 
ellers forefinder hos fiskene. 
Brystfinnerne, som er temmelig smaa og ligger paa bugsiden, ser 
ud som smaa, tynde fødder og ender i en bredere, kjødfuld, haandfor- 
met flade. De kan kun udføre en slags bevægelser, nemlig forfra bagud. 
Bugfinnerne er i end høiere grad omdannede. De gaar ud fra 
siderne, er saa først rettede nedad, derpaa udad og opad og ender i 
en bred og kjødfuld haandformet flade. Denne bygning er altsaa fuld- 
stændig forskjellig fra almindelige finners, der er som bygningen af 
virkelige lemmer. Disse bugfinner kan som følge heraf ikke være tjen- 
lige til svømning, men alene til gang, saaledes som baglemmerne hos 
skrubtudsen. 
Ogsaa halefinnen viser sig mere indrettet paa at støtte en gaaende 
eller hoppende bevægelse, end paa at tjene til svømmeredskab. 
Man ser saaledes, at alle afvigelser er rettet mod et og samme 
maal, det at gjøre lemmer, som egentlig skulde staa 1 en svømmende 
bevægelses tjeneste, skikkede for en ganske anden bevægelse. 
L. Guénot i La Nature. 
Mindre meddelelser. 
Fælles tidsregning og telegrafi. I La Nouvelle Revue henvender 
Tondini sig til repræsentanterne for de statsmagter, som har opfordret 
ham til at arbeide for en fælles tidsmaaling, med den bøn, at de ville 
formaa de respektive regjeringer til at benytte en af de talrige inter- 
nationale kongresser, som iaar vil blive afholdti Paris, til snarest at enes 
om en fælles udgangs meridian, samt, for al international telegrafering 
og telefonering, om anvendelsen af en fælles tidsbestemmelse i forening 
med den lokale. Paa en tid, hvor videnskabernes fremskridt stiler hen- 
imod fælles enhed i al slags maal, vil en saadan bestemmelse ei ret 
længe kunne udsættes, saa meget mindre, som alene praktiske hensyn 
kræver den. Saaledes vil telefonering til fjernere egne utvilsomt blive 
gjennemført; men dens praktiske benyttelse vil være meget hindret, med 
mindre der findes en nøiagtig og almindelig kjendt beregning om tids- 
forskjellen paa de forskjellige steder. 
En nødvendig betingelse for en saadan fælles tidsbestemmelse er 
den, at den maa beregnes fra en for alle fælles meridian.  Vidensk- 
