288 
gamle, saa vilde en stigning af landet, om kun halvt saa stor som den 
hvorom her er tale, have givet disse gravhauge en beliggenhed, som i 
særdeles mærkbar grad maatte vise, at her havde en hævning af landet 
fundet sted. Noget saadant indtryk faar man imidlertid ikke.« 
Planet-konjunktioner i september. Om morgenen den 2ode 
september vil planeten Mars passere usædvanlig tæt forbi Saturn, idet 
den mindste afstand mellem begge planeter bliver mindre end et bue- 
minut. Den egentlige konjunktion finder dog først sted kl. 9 om for- 
middagen og blir derfor usynlig hos os, men allerede tidligere, medens 
himmelen endnu er mørk, vil man kunne se de to planeter saa tæt 
ved hianden, at de for blotte øine rimeligvis vil vise sig som en eneste 
langagtig stjerne. Begge planeter er paa denne tid retløbende og vil i de 
nærmest følgende dage passere temmelig tæt forbi Regulus, den klareste 
stjerne i Løven, først Mars, nogle dage senere Saturn. Paa demne tid 
vil ogsaa Venus slutte sig til de to andre, idet den gaar forbi Saturn 
den 25de og forbi Mars den 3cte september. Allerede midt i maane- 
den vil man kunne se de tre planeter 1 ringe afstand fra hverandre paa 
morgenhimmelen i øst, Venus, den mest straalende, øverst, Saturn ne- 
derst og Mars, som lyser meget svagere, noget over Saturn.  H.G. 
Arvelighed. I henhold til den i »Naturen« juni 1889 (p. 192) 
reiste opfordring tillader jeg mig at meddele følgende, der vistnok vil 
være af interesse: 
Arvelighed med hensyn til forkjærlighed for botaniken blandt den 
berømte botaniker Carl Linnés forfædre tror jeg hidtil ikke er bleven 
omtalt noget sted. L. nedstammer fra familien Suenson, som 1 be- 
gyndelsen af det 17de aarhundrede levede i Småland. Ingemar Suen- 
son til [omsboda, Hvitaryd Sogn, Småland, havde en søn, Suen Tilian- 
der, der tog navn efter en lind (tilia) med tredelt stamme.!) Han 
tilegnede sig paa en udenlandsreise stor interesse for og kjærlighed til 
planteverdenen. Efter sin hjemkomst anlagde han en stor »trådgård« 
ved sin prestebolig, Pjettaryd i Småland, hvor han døde 1712. 
Familiens anden gren, der havde Anders, bonde i Jomsboda, til 
stamfader, viser mindre interesse for botaniken, idet kun én af familien, 
Ambert, Søn af Anders, tog navn efter nævnte lind og kaldte sig 
Lindelius. 
Den 3die gren med Bengt Ingemarsson i Hvitaryd som stamfader, 
er den, hvorfra den bekjendte blomsterkonge er udgaaet. Ingemarssons 
søn, Niels Linnaeus, var Linnæi fader og tog navn efter linden. Hans 
store kjærlighed til botaniken drev ham til at anlægge sin berømte have 
i Råshult. Denne kjærlighed, der saa levende udvikledes i Carl Linnæi 
. sætning: ,tantus amor florum*, synes at være arvelig i familien, da 
alle 3 grene nærede den. 
Kjøbenhavn r19de august 1889. 
S. C. Bay. 
!) Der gaar det sagn, at naar nogen af slegtens 3 grene senerehen uddede, 
faldt en af grenene til jorden. 
