290 
ved nærmere betragtning viser sig at bestaa af en utallighed af 
smaa rundagtige, ophøiede pletter. Hvor pletterne staar enkeltvis 
og faar anledning til at udvikle sig frit til alle sider, antager de 
gjerne en halvkugleformig skikkelse; hvor de staar tættere, smelter 
de sammen til et nogenlunde jevnt, brunt dække, der lægger sig 
over den hvidgule fisk og ødelægger dennes udseende aldeles. 
Nogen anden skade end denne, at ødelægge fiskens udseende, 
gjør »miden< egentlig ikke; men det er ogsaa nok, da fiskens 
handelsværdi derved forringes ganske betydelig. 
Efter det navn, den her omtalte sygdom bærer i det praktiske 
liv, skulde man tro, at dens aarsag maatte være et lidet dyr — mid 
er jo et fællesnavn for smaadyr af acaridernes familie. At saa ikke 
Sa kh G 
dy 
m My 
Då Y Ui 
——— OE 
Fig. A. Gjennemsnit af en mugplet, sterkt forstørret. 
er tilfældet, er det imidlertid let at overbevise sig om ved mikro- 
'skopisk undersøgelse: sygdommens aarsag er en mikroskopisk sop, 
hvis navn er torula pulvimata og som passende kan kaldes »klip- 
fiskens mugsop<. 
Gjør man et gjennemsnit gjennem en af de halvkugleformige 
pletter lodret paa fiskens overflade — hvad der imidlertid ingen- 
lunde er noget let arbeide — faar man et billede omtrent som 
figur A. Som man heraf ser, bestaar hver plet af et fladtrykt sop- 
legeme, opbygget af smaa afrundede, vandklare celler. Fra denne 
sopkage udgaar der nedadtil, mod fiskens overflade a—a, fine traade, 
der paa figuren er betegnet med R og som er soppens rødder eller 
rodhaar; ved disses hjælp opsuger den næring. Imidlertid trænger 
rodhaarene næsten ikke ind i selve fisken, de smyger sig kun tæt 
