293 
og saa videre i det uendelige (fig. 4, 5 og 6). Paa denne maade 
opstaar der, ved stadig fortsat tvedeling af cellerne, af det oprindelig 
enkle, usynlige frø, tilslut en liden hvid celleklump af et knappenaals- 
hoveds størrelse eller mere. Fra undersiden af denne klump, hvis 
celler fra først af allesammen er omtrent ens beskafne (fig. 6), vokser 
der derpaa frem traadlignende udvekstér, som forlænger sig, indtil 
de naar klipfiskens overflade og danner soppens rodhaar. Paa 
den anden side af klumpen antager cellerne form af mere eller 
mindre regelmæssige flasker med lange halse (fig. 7, a). Af disse 
halse afskjæres der ved dannelsen af tværvægge cylinderformede 
celler (Fig. 7, b), som ved halsens uafbrudte vekst og ved dannel- 
sen af nye cylindre under de gamle flytter udover. Lidt efter lidt 
afrunder disse stykker sig, idet de samtidig tiltager i størrelse og 
antager en brun farve: de cylinderformede celler forvandler sig til 
runde sporer, der tilslut løsner fra hinanden og føres bort af det 
mindste vindpust. Sporerne hænger sammen i lange rader (fig. 7, S, S), 
som stadig rekruteres ved dannelsen af nye led nede ved grunden, 
og som ofte kan bestaa af en 40—50 enkelte sporer. 
Dette var soppens og dermed ogsaa sygdommens udviklings- 
historie; men hvorledes skal ondet forhindres og bekjæmpes, hvor- 
ledes kan man befri klipfisken for denne plage, som de allerfleste 
aar, ved den værdiforringelse, den bevirker, volder tab paa tusinder 
af kroner, og som i særlig uheldige aar kan ødelægge for hundrede 
tusinder? 
Kjendskabet til hvori sygdommen bestaar giver os i saa hen- 
seende værdifulde vink. Da sygdommen skyldes en sop, der for- 
merer sig ved frø, kan den hindres derved, at man holder fisken 
absolut fri for disse frø, hindrer dem fra at komme paa fisken. 
Det er én maade. Men da de usynlige frø i og for sig ikke generer 
fisken det ringeste, men først gjør skade, naar de har faaet udvikle 
sig til færdige soppletter, til fuldvoksne planter, kunde man sige, 
saa kan man ogsaa bekjæmpe sygdommen ved at hindre denne 
udvikling fra at finde sted; det er den anden maade. 
Forat faa vide, om man med udsigt til held kunde søge at 
holde sopfrøene borte, gjaldt det først at komme paa det rene 
med, hvorfra disse frø i regelen stammer, hvor det er, fisken som 
regel bliver smittet med de farlige sygdomsspirer. 
Paa forhaand syrites det sandsynligt at smitten for den væsent- 
