324 
åtter til saa store dyb, at man umulig i dem kan tænke sig udgangs- 
punktet for jordskjælv. 
Desuden maatte jo alle jordskjælv, som hidrørte fra et saa- 
dant dyb, have en overordentlig stor udstrækning paa jordens over- 
flade — og dog ved vi, at der er mange svært lokale jordrystelser, 
selv i ikke vulkanske egne. 
Der er desuden mange andre omstændigheder, som gjør anta- 
gelsen af en saadan -damptheori umulig. 
Vi skal imidlertid ikke opholde os længere ved dette, men 
hellere se lidt paa aarsager til jordrystelse, som ligger nærmere 
forhaanden, og hvor vi har iagttagelser mere end hypotheser at støtte 
os til. 
At der er jordskjælv i nærheden af vulkaner og særlig før disses 
udbrud, ved vi jo alle, ligesom vel ogsaa, at disse rystelser maa til- 
skrives voldsomme dampudviklinger i de dele af jordskorpen, som 
ligger nærmest ved vulkanens fod; dog selvfølgelig ikke i saadanne 
dyb, som den tidligere omtalte damptheori antager. 
Vi ved ogsaa, at der paa jordens overflade er en mængde 
kløfter og spalter, ligesom at der undertiden kan danne sig saadanne. 
Dette er altid forbundet med større eller mindre rystelser i den 
nærmeste omkreds. I jordens indre ved vi, at der er lignende kløf- 
ter og tildels store hulrum. De forskjellige berglag ligger ikke altid 
i hele sin udstrækning sluttende tæt til hinanden; underjordiske glid- 
ninger kan følgelig finde sted, og ligesaa indstyrtninger. Men disse 
forandringer vil for den overliggende jordskorpes beboere føles som 
svagere eller sterkere jordrystelser. 
Kun paa en saadan maade kan man finde en rimelig forklaring 
paa mange særlig lange rækker af jordrystelser. Naar man saaledes 
ved Dalmatiens kystrand har havt jordrystelser, som gjentog sig med 
større eller mindre mellemrum, men aldrig med lange pauser, i sam- 
fulde 7 aar, saa kan dette finde sin rimelige forklaring i indstyrtnin- 
ger under jorden her, hvor der netop er en saadan mængde af større 
og mindre huler. Den ene sammenstyrtning har foranlediget den 
anden, og rystelserne er først ophørt, da alt var kommet, ialfald fore- 
løbig, til ro igjen. Et angreb af indre ildflydende masser paa jord- 
skorpen eller et saa stadigt damptryk paa en saadan enkelt lokalitet 
er en lidet rimelig antagelse for et saapas langt tidsrum. Den eien- 
