326 
ved langsomme smaaforandringer. Det er de samme kræfter som 
de, der virker nutildags, og disse samme kræfter virkende paa 
samme maade, som har udført disse forandringer, der nu forekom- 
mer os saa store, at vi er tilbøielige til at tænke os, at de er re- 
sultatet af voldsomme omvæltninger. De vældige geologiske foran- 
dringer er ikke kommet istand som resultat af voldsomme kræfter 
virkende med ubændig kraft i kort tid, men som resultat af gjennem 
lange tider forsiggaaende smaaforandringer, hvis sum vi nu tildels 
afleser. 
Vi ser nu store landstrækninger i langsom stigen og andre dele 
af jordskorpen i ligesaa langsom synken, Ved summering af disse 
bevægelser opstaar paa den ene side kontinenter og plateauberge, 
paa den anden side vandbassiner. 
Men hvorledes er det med bergkjæderne, hvorledes med Alperne 
og lignende dannelser” Opstaar de ogsaa paa samme maade, er 
der ogsaa i vore dage under dannelse slige vældige bergrygge som 
f. eks. Himalaja. 
Det er ikke saa mange aar siden, at man forklarede sig Alper- 
nes dannelse saaledes, at der paa det sted, hvor Alperne nu ligger, 
tidligere var lagede bergarter. Saa blev disse ved voldsomme udbrud 
fra jordens indre brudt op i stumper og stykker, kastet tilside, skruet 
sammen som isflagene i en elv under isgang, mens de fra jordens 
indre kommende masser dannede kjernen for Alperne, centralkjernen. 
Denne theori er forladt. 
Qgsaa Alpernes centralzone er kun de dybere dele af jordskor- 
pen, som ligesaavel som de lagede bergarter er skudt sammen og 
foldet, uden at de aktivt har deltaget i bergdannelsen. 
Escher von der Linth antager, at om der paa det sted, hvor 
Alperne nu findes, havde boet mennesker før Alpernes fremkomst, saa 
vilde de ikke have merket synderlig til denne, og Albert Heim me- 
ner i de nu forsiggaaende jordrystelser at have opdaget den endnu for- 
siggaaende bergdannelse. Den sammentrækning, som finder sted i 
horizontal retning i jordskorpen, ytrer sig i de dybere liggende lag, 
som paa grund af det paa dem hvilende tryk befinder sig i en pla- 
stisk tilstand, som bøininger uden brud. De øvre, sprødere dele af 
jordskorpen kommer derimod i spænding, og denne medfører tilslut 
