333 
et hemmeligt middel! til at holde frøene 1 en slags dvalestilstand. Hvis 
et frø efter regnveir begynder at gro, saa afbider myren spirens rod, 
saaledes som allerede Aldrovandi beretter, og bærer den næste god- 
veirsdag frøet ud i det fri for at tørres (ligesom myren i Æsops 
fabel) og derpaa ind i magasinet igjen. Af de gjorte iagttagelser, synes 
det at fremgaa, at denne behandling er nødvendig ogsaa for de frø, 
som er blevne høstede kort efter regn eller saa fort, at der ikke har 
været tid at underkaste dem den tilbørlige behandling. 
At myrerne maa lære sig til at indsamle de rette frø, forstaar man 
af de feiltagelser, de undertiden begaar. Man har strøet ud porcelæns- 
korn, der ligner de frø, som samles, og seet flere myrer bære dem ind; 
men efter en stunds forløb har de indseet feiltagelsen og atter baaret 
dem ud langt væk fra tuen. 
Endnu merkeligere end disse høstende myrer er den før omtalte 
agerbruger i Texas, som ikke alene høster, men ogsaa saar. Strax 
før høstregnen saar den det saakaldte myreris (aristida stricta, et slags 
græs) i en 10—11 cm. bred ring med en omkreds af omtrent 15 m.,, 
som strækker sig rundt boligen, nogle fod fra indgangen, paa den før 
beskrevne vel planerede, sandbestrøede flade. Allerede i begyndelsen 
af november danner ageren et vakkert grønt belte om boligen. Den 
passes omhyggeligt, idet alle fremmede vekster, som spirer op mellem 
kornene, afbides. Det samme sker med planter, der vokser op i en af- 
stand af 30—60 cm. udenfor ageren. Alt, som falder ned paa denne flade, 
bides istykker og føres bort. Myrerisen trives udmerket og giver i høst- 
tiden, som falder i juni maaned, en rig grøde af smaa hvide, haarde 
frø, som ligner almindelig ris meget. Naar det er modent, høstes frøet 
omhyggeligt og føres med agner og alt ind 1 forraadskammerne. Der 
renses det og nedpakkes, hvorefter agnerne føres ud og sammen med 
halmen lægges i en houg paa læ-siden af plænen, for at de ikke af 
vinden skal føres tilbage til det planerede stykke. Plænen staar saa 
tom indtil høsten, da sæden igjen saaes i samme cirkel. 
Et høist eiendommeligt og 1 naturen næsten enestaaende tilfælde er 
det, at flere myrearter holder slaver, til hvem de overlader enten alt 
arbeide, 1 hvilket fald slaveeierne kun udretter krigstjeneste, eller ogsaa 
nogle bestemte arbeider inden samfundet. Man kalder slige samfund, 
hvor der forekommer slaver, blandede, og de myrer, som holder 
slaver, kalder man røvermyrer, fordi slaverne ikke stammer fra eg, som 
byens stammoder har lagt, men fra larver eller pupper, som er bleven rø- 
