338 
myrernes tue og styrtede med forbausende hurtighed op paa den. Denne 
raskhed var nødvendig, thi minér-myrerne havde merket fiendens an- 
komst, da fortroppen gjorde holdt, og nogle sekunder senere var hele 
tuen bedækket af forsvarere. Efter et heftigt haandgemeng trængte an- 
griberne ned gjennem alle tuens aabninger.  Minér-myrerne vidste vel, 
hvad striden gjaldt, thi i samme øieblik styrtede en hel sverm ud gjen- 
nem de samme aabninger, bærende hundreder af pupper og larver, som 
de flygtende søgte at redde. Den fiendtlige hær blev blot et minut 
inde 1 tuen, trak sig derpaa 1 god orden tilbage, idet hver kriger med- 
bragte sin puppe som bytte. Men neppe havde de begyndt marschen, 
før minér-myrerne 1 raseri styrtede sig over dem, greb amazonemyrerne 
i benene og søgte at tage pupperne fra dem, dog sædvanligvis med det 
resultat, at deres eget hoved gjennemboredes af røvernes sylhvasse 
kjæver. Som oftest slap da minér-myren taget, men ofte havde den 
grebet saa fast om puppen, at den endnu i døden holdt den fast og 
sammen med puppen blev bortført. Det lykkedes dog minér-myrerne 
at tilbagevinde pupperne, naar flere af dem anfaldt samme fiende, og 
denne for at værge sig et øieblik maatte lægge puppen fra sig. Især- 
deleshed var amazonemyrernes bagtrop i knibe og omringet af fiender; 
de maatte ofte slippe sit bytte for at frelse livet. Efter ti minutters for- 
løb var krigen forbi; men den næste dag foretog de samme amazone- 
myrer atter et plyndringstog mod samme tue. 
Naar denne myre angriber skovmyrernes bolig, omgiver de tuen 
paa alle kanter med en tæt kjæde af vagter, som ikke slipper ud en 
eneste af de myrer, som søger at redde en puppe; de tomhændte deri- 
mod lader de passere. Derefter foretages stormningen. Taktiken er 
altsaa, eiendommeligt nok, forskjellig ligeoverfor de forskjellige fiender. 
Rovmyrerne (slegten ecitom) i Syd- og Centralamerika har ingen 
faste boliger, men befinder sig stadig paa vandring i ordnede tropper 
fra en jagtmark til en anden. Den maa paa sine streiftog føre med sig 
alle sine eg, larver og pupper, og naar den kommer til en rig jagtmark, 
slaar den sig ned der for tre å fire dage i en eller anden hul træ- 
stamme, hvor samfundet danner en tæt klynge paa nogle kubikfods 
størrelse. I denne klynge fører der nogle rørformede gange til det indre 
af den tilfældige bolig, og gjennem disse passerer de myrer, som bringer 
hjem føde. Rovmyren ødelægger alt lavere dyreliv, som de træffer paa. 
E. hamata og E. drepamophora angriber til og med mennesker, som 
krydser deres vei, og bider sig saa fast, at naar man tager dem bort, 
blir hovedet siddende i saaret. Hver art har troppen ordnet paa sin 
særskilte vis. E. rapax marscherer i tynde kolonner og plyndrer de 
