343 
Idethele synes man tilbøielig til at tro paa, at jordoljen stam- 
mer fra organiske rester og er dannet ved langsom destillation af 
disse, under medvirkning af høie temperaturer. Imidlertid ved man 
intet om, hvorvidt den er opstaaet paa de steder, hvor den for tiden 
forefindes, eller om den er dannet andetsteds og ført hen til de nuværende 
forekomster; der er følgelig endnu mange uopklarede spørgsmaal med 
hensyn til stoffets oprindelse, og selv om man antager theorien om dens 
dannelse af planterester, formaar vi dog ikke at gjøre os rede for, hvor- 
ledes dannelsen er gaaet for sig. Og heller ikke ved vi altsaa, om 
oljen er dannet paa de steder, hvor den forefindes eller om den er ført 
derhen, enten ved destillation under varmens indvirkning eller simpeltvæk 
ved langsom sivning gjennem sprækker eller berglag. Og geologien 
giver ingen holdepunkter til bedømmelse af dette spørgsmaal: jordolje 
finder man i de aller forskjelligste lag og i de forskjelligste lande. 
De vigtigste forekomster er i Rusland omkring det sorte og det 
kaspiske hav, i de forenede stater omkring Alleghany bergene, i Canada, 
Californien, Ohio, Kentucky, Illinois, og videre i Mexico, paa Kuba, i 
Peru, i Equador; i Elsass, i Ungarn, i Galizien, 1 Ostindien, 1 Japan og 
mange flere steder. I det hele er jordoljen meget udbredt, men fore- 
kommer rigtignok paa mange steder i forholdsvis tinge mængder. De 
vigtigste forekomststeder er ubetinget i Rusland og i de forenede stater, 
der forekommer oljen i størst mængde, eller der har man ialfald hidtil 
udnyttet den bedst. Det kan jo imidlertid hænde, at den ogsaa paa 
andre steder findes i rigelig mængde, udenat vi for tiden ved om det, 
eller udenat forekomsterne er ordentlig undersøgte. 
Jordoljelagerne i Kaukasien har været kjendte i meget lang tid — 
kilderne ved Baku har været berømte i femogtyve aarhundreder, og 
oljen, der udstrømmer fra dem, har været udnyttet og anvendt i tusen 
aar. Endnu førend perserne var blevne ildtilbedere nærede beboerne 
af Bakuhalvøen stor ærefrygt for jordoljekilderne. Ilden i Surakhani- 
templet har antagelig brændt i 2200 aar, fra tiden før Cyrus og alle- 
rede 1 de første aarhundreder af vor tidsregning valfartede talrige pile- 
grimme til Baku forat tilbede den hellige ild. Endog efterat perserne 
var beseirede af Heraclius (624 e. Kr.), og efterat Zoroasters tilhængere 
med sværdet i haand var omvendte til en ny tro, først af grækerne og 
saa af araberne (1636), vedblev ildtilbedelsen paa flere steder, og Baku 
vedblev at være et vigtigt valfartssted. 
Først henimod det r1o0de aarhundrede vides dog jordoljen med 
sikkerhed at være bleven handelsvare. Perserne, som hidtil havde til- 
bedt den ved forbrænding af naturlig gas frembragte ild, fandt paa at 
