360 
heder til kap Nassau paa nordvestspidsen af Novaja-Semlja, men blev 
der stanset af isen. Efterat have reist nedover langs øens vestside, 
vendte han hjem til Holland, Mens Barentz saaledes kom frem næsten 
til Novaja-Semljas nordligste spids, var det lykkedes to andre hollandske 
skibe at gaa igjennem Jugorstrædet, mellem Waigatsch og fastlandet, og 
naa frem til den kariske bugt. Næste aar gik ogsaa en anden hollandsk 
ekspedition gjennem det samme stræde, men blev derpaa drevet tilbage 
af isen, da de frygtede for at bringe sine ladninger i fare. Det mindre 
heldige udfald, disse forsøg havde, kunde ikke gjøre Barentz modløs, 
og i 1596 begav han sig ud paa sin tredie reise, der skulde gjøre hans 
navn udødeligt. Ekspeditionen gik dennegang i mere nordlig retning og 
opdagede først Beeren-Eiland og derpaa Spitzbergen. Idet han fulgte 
vestsiden af denne øgruppe, trængte Barentz frem til 799 50", den nord- 
ligste bredde, som dengang endnu var naaet. Der mødte ekspeditionen 
ugjennemtrængelige ismarker, og Barentz maatte derfor gaa sydover til 
Beeren-Eiland, hvorfra han over det hav, der endnu bærer hans navn, 
tog østover til Novaja-Semlja. For anden gang forsøgte han at- gaa 
nordenom denne ø, men stansedes ogsaa her afisen lige ved nordspidsen, 
blev indesluttet i isen og tvungen til at overvintre. 
Dette var første gang, europæere blev vinteren over i de arktiske 
egne. Barentz døde den følgende vaar, men ekspeditionen naade i 
baade frem til den russiske kyst.!) 
Først næsten tre hundrede aar efter Barentz's tredie reise lykke- 
des det at trænge længere mod nord i havet omkring Novaja-Semlja, 
end den dristige hollænder naaede. 
Samme aar som Barentz's ledsagere kom tilbage til Nederlandene, 
ankom den første hollandske flaade fra Indien til Amsterdam. Derved 
var en anden vei til østens rigdomme aabnet for Nederlandenes dristige 
søfolk, og forsøgene paa at naa frem til de tropiske lande gjennem 
Nordishavet kunde opgives. 
Lige til 1870 var der ingen, der i nærheden af Novaja-Semlja 
naaede længere end Barentz's ekspedition. Den eneste reise, som det 
er af interesse at omtale, er hvalfangeren Cornelius Roule's i det 
17de aarhundrede. Roule paastaar at være naaet frem til 849 30", hvad 
der dog uden tvil ikke er rigtigt. Imidlertid synes det, efter den be- 
1) I 1871 gjenfandtes Barentz's vinterhus af en norsk ishavsskipper. Indred- 
ningen var efter næsten tre hundrede aars forløb i nøiagtig samme stand, som da 
ekspeditionen forlod stedet. De efterladte gjenstande blev indkjøbte af den hol- 
landske stat. Nogle faa ting, bl. a. Barentz's hat og en lysestage, findes dog i 
Tromsø museum. 
