380 
de flygtede til kathedralen for at bede. Mørket blev stadig tættere og 
hele himmelhvælvingen ildrød. Det gav sig til at tordne, og havets 
brølen, der, skjøndt 11 kilometer fjernet fra byen, tydelig hørtes, 
forøgede rædselen. Og da nu regnen begyndte at falde i store røde 
draaber, ansaaes det af nogle for blod af andre for ildregn. Ved nat- 
tens begyndelse klaredes dog himlen, det holdt op at tordne og omsider 
vendte befolkningen tilbage til sin vante ro. Den 16de og 17de oktober 
1846 faldt der over store strækninger en regn, der var blandet med et 
jordagtigt stof og paa alle gjenstande efterlod rødlige pletter. Efter de 
lagttagelser, man har samlet, begyndte dette nedfald i Guyana, strakte 
sig imod nord indtil over staten New York, imod øst over Azorerne, 
naaede Frankrige, dets midterste og sydlige del, især departementerne 
Dröme, Isére, Rhöne og Ain, overskred Alperne langs med Mont Cenis ind 
i Norditalien, hvor det saa efterhaanden ophørte. Da fugtigheden efter 
regnen var hentørret, var overfladen overalt overdækket med et gult 
jordagtigt stof, der opløst i vand gav dette en rødlig farve.« 
Fournet, en fransk videnskabsmand, forsøgte at gjøre et overslag 
over støvmassens omfang under dette nedfald, og kom ved en sandsyn- 
lighedsberegning til det resultat, at der alene i departementet Dröme 
maatte være faldet den enorme vægt af 720,000 kilogram støv. 
Naar man overfører denne beregning paa de med støv iblandede 
nedfald, der saa jævnlig indtræffer i jordklodens forskjellige egne, kan 
man nogenlunde gjøre sig et begreb om, at talrige millioner kilogram 
støv og sand paa den maade ved strømninger i atmosfæren maa over- 
flyttes fra sted til andet paa vor jordklode. 
Efter La science illustrée ved F. U. 
Mængden af støvpartikler i luften. Vi har tidligere meddelt 
lidt om englænderen Aitkens undersøgelser over antallet af støvpartikler 
i luften (aargang 1888 p. 221). Aitken har nu fortsat sine undersøgel- 
ser paa forskjellige lokaliteter og derved fundet, at antallet af støvpar- 
tikler er overordentlig forskjellig for de forskjellige steder. Den 
reneste luft han har undersøgt fandtes paa Ben Newis (det høieste fjeld 
i Storbritanien; 1343 meter); men selv den indeholdt dog et anseeligt 
antal støvgran, alt efter dagstiden mellem 350 og 500 paa hver kubik- 
centimeter. Den reneste luft han har iagttaget i lavereliggende egne 
indeholdt 1260 støvpartikler pr. kubikcentimeter (paa kysten af Airshire). 
Die Natur. 
Om benyttelsen af jernblikaffald. Man kan godt sige, at nu 
til dags intet spildes, man drager nytte af alle affald, og næsten alt 
maa tjene om igjen. Saaledes er der opstaaet en ny industri, som 
samler alle gamle brugsgjenstande af jernblik. De ophedes i en ovn, 
hvor det tin, der dækkede overfladen, smeltes og opsamles for sig. 
Derpaa drives alle rester imellem jerncylindre, hvorved de trykkes flade 
og dannes til tynde plader. Disse ophedes derpaa paa ny i en 
dertil indrettet ovn, og man anvender det da til forfærdigelsen af knapper, 
hegter og lignende smaagjenstande, hvortil dette jern ganske særligt 
synes at egne sig. 
