28 



su postrance uz njega samo prionute u spodobi dviju trokrpih 

 pločica. Siphoni su medjusobno spojeni, tako da iz vana pred- 

 stavljaju samo jednu ciev, koja se istom pod kraj ciepa. Iz nutra 

 su dakako oba siphona, kloakalni i škržni, kao uviek, razstavljeni. 

 Zlotvor taj zove se Šašanj (Teređo navališ), a usljed njegove 

 štetnosti prozvan je već od Linnè-a: „calamitas naviimi" (ne- 

 volja za brodove). Nu ne živi ta Školjka direktno u onim 

 šupljim cievima u drvu, koje si je izbušila, već im stiene prije 

 obloži vapnom, jer se ovako u vapnenim cjevčicama smatra valjda 

 sigurnijom. Uztuka proti njima drugoga nema, nego da se bro- 

 dovi s dola oblože bakrenim pločama, što je dakako dosta skupo, 

 nu kako vidimo, neobhodno nuždno. — Srodni sa Teredom su 

 Kam otoci (Pliolas), Školjke, koje su nešto bolje sačuvale 

 svoj tipični školjkasti oblik. I ove si dube horizontalne luknje u 

 mekanom kamenju ili drvu. Obični Kamotoč (Pholas dactylus) 

 živi u evropejskim morima; u Italiji dolazi na trg pod imenom 

 „datolo di mar", te se kao poslastica visoko cieni, a odlikuje se 

 osim toga još time, što mu plašt i siphoni noćju svjetlucaju. 



Spominjemo nadalje Kunjku (Arca Noae), koja se takodjer 

 jede, a u Mletcima i Trstu je poznata pod imenom „mussolo", 

 zatim Pokrovača (Pecten), koja rabi za putnički znak, i nada 

 sve veličinom se odlikujuću orijašku Triđacnii, koja živi u In- 

 dičkom oceanu, a naraste duga 1 — 2 metra. Ova najveća Školjka 

 može postići težiuu od 100 — 200 klgr. ; njezine ljušture rabe za 

 škropionice u crkvama, lavoire, itd., a meso se jede. Nu tko bi 

 sve Školjke i samo nabrojio, ta računa ih se živih vrsti na 

 5000. Ipak se moramo još napose sjetiti dviju : jedne, koja je za 

 obrt i trgovinu najvažnija, i druge, koja je kao hrana najpozna- 

 tija, a to su: prava Bisernica i Kamenica. 



Prava Bisernica (Avicula ili Meleagrina margaritifera) 

 ima ljušturu sa ponešto nejednakim klopkama, oblika okrugljasto 

 četverouglastoga ; noga je providjena byssusom, koji prodire kroz 

 maleni izrez na prednjem rubu manje, desne klopke. Sa byssusom 

 je životinja pričvršćena; boja ljušture je tamno zelena, a duljina 

 dostiže 15—30 cm. Živi u Indičkom oceanu. Biserna su zrnca iz- 

 medju klopke i plašta, koji je uz klopku prionut, a postanak tog 

 dragulja je za čudo vezan na taj slučaj, da je dospjelo kakovo 

 zrnce pieska ili koji drugi predmet medju plast i klopku. Da 

 pako uzmognemo bolje razumjeti, od cesa se sastoji sam biser, 



