31 



i za Puževe je normalno. Ta gradja ili arhitektonika tiela sa- 

 stoji se u tom, da možemo životinju, prerezav ju uzduž kroz 

 središnju crtu, razdieliti u dvie simetričke polovice, lievu i desnu. 

 I Školjke su tipično tako gradjene, prem smo vidili, da se i kod 

 njih pojedini oblici udaljuju od te simetrije, dobivajuć jednu 

 klopku ili manje, ili više pljosnatu; — jednom riečju i tamo se 

 pojedini oblici udaljuju od simetričke gradje i približuju asime- 

 tričkoj, kod koje nije desna strana posve jednaka lievoj. Nu, kao 

 što je to tamo iznimka od pravila, tako je i kod Puževa iz- 

 nimka, premda tu dosta česta. Važno je nadalje to, da je pu- 

 ževo tielo vrećasto, i da ta vreća nikada nije u uzdužnoj crti 

 — u glavnoj osi — razdieljena u kakove odsjeke, kao n. pr. kod 

 Kukaca i Raka, a i najviših Crva, o kojima govorismo: vreća 

 je dakle nerazdieljena, jcdnovita. Sprieda je uviek, za razhku od 

 Školjka, glava, koja ako i nije od ostalog tiela kakovim po- 

 sebnim vratom ograničena, ipak je kao takova karakterisovana 

 time, što nosi ne samo usta, nego i pipala (t. zv. rogove), a vrlo 

 često i oči. Trbuh, ili bolje čitava dolnja strana tiela, na kojoj 

 Puž, puža, i koja je obično podplatasto razširena, zove se i tu 

 kao i kod Školjka, noga, i to samo zato, jer služi za gibanje 

 kao i ondje; naravski da nema nikakovog posla sa nogama viših 

 životinja, koje su člankovite i parno poredane. Kod Puža je i 

 to samo jedan nečlankoviti, krpasti odsjek tiela, koji je ali po- 

 radi svoje svrhe — gibanja — vrlo muskulozan. Nad nogom su 

 smješteni svi nutarnji organi, kao probavilo sa jetrima, spolovila, 

 bubrezi, srce itd., koje ćemo sve prozvati zajedničkim imenom 

 „utroba". Gornji prostor Puža, koji u sebi utrobu krije, često 

 je izvučen u utrobnu kesicu, koja se kod Puževa sa spiralno 

 zavinutom ljušturom u njoj nalazi, te je takodjer spiralno zavi- 

 nuta. Nu ne treba, da se takova kesica uviek opaža, već može 

 utroba jednostavno biti na gornjoj strani valjkastog tiela, kao 

 n. pr. kod Balavca; položaj utrobe ipak uviek je nad nogom. 

 Sad nam je ali opisati još jednu važnu tvorinu, koju nalazimo 

 skoro uviek kod svih Puževa, a to je plašt. 



Uzmite mladoga psa, za kojega znate, da mu je koža vrlo 

 raztežljiva, da je, kako se kaže, mnogo ima. Izvucite ma sad 

 kožu poput poprječne krpe, negdje na hrbtu, i prebacite tu krpu 

 napred, na šiju, pa pomislite, da se postrani rubovi ove kožne 

 krpe s rastu sa ostalom kožom, a samo prednji da ostaje prost, 



