32 



to ste mu tad iz njegove vlastite kože načinili kukuljicu — ka- 

 pucu, — kakove imamo na našim nekim zimskim kaputima, ili 

 kakove nose fratri na svojoj mantiji. Ta kožna krpa je sada i na 

 vanjskoj i na nutarnjoj površini prosta; straga prelazi direktno 

 u ostalu kožu, iz koje je izašla, na postranim rubovima se je 

 naknadno s ostalom kožom srasla, a samo s prieda joj je rub 

 prost. Da se ta krpa sastoji od dviju koža, posve je naravski i 

 sigurno svakomu jasno iz njezinog postanka, jer i sadanja nu- 

 tarnja površina te krpe bila je prije vanjska. Mi si i nuždno pod 

 svakom borom pomišljamo dvostruku lamelu, jer je to pojam 

 bore, s toga i zovemo tu kožnu krpu borom ili duplikaturom 

 kože. Sad je ali tom kukuljicom nastala na šiji od psa nova 

 jedna šupljina, koja ipak ne može nipošto predstavljati kakovu 

 nutarnju šupljinu, pošto je nastala iz vana. Rukom bi mogli 

 sprieda segnuti u ovu šupljinu u nutra, ali ste mogli na isto to 

 mjesto doprieti rukom i prije, dok se još nije ta kapuca stvorila. 

 Istu ovakovu šupljinu imadu i Puževi na svojoj gornjoj 

 i prednjoj strani — kao na šiji, — i organizacija i postanak iste 

 na vlas se sudara sa ovim trivialnim primjerom kod psa, kojim 

 smo to kušali razjasniti. Taj primjer je dapače posve sgodan, 

 jer nam posve dobro razjašnjuje plašt Puževa i plaštovu šu- 

 pljinu. Dodajmo tomu samo još to, da usljed česte asimetrije kod 

 Puževa i ta kapuca nije uviek točno u sredini, nego je kadšto 

 k jednoj strani pomaknuta. Nadalje je kod jednih ta plastova 

 šupljina veća, kod drugih manja. Slobodan rub plašta može veći 

 iU manji prostor zapremati; on može teći skoro oko čitavoga 

 tiela, ili je opet posve kratak; šupljina je ili veUka, ili mala, ih 

 skoro nikakova, n. pr. u onom slučaju, kad je oko valjkasto pro- 

 duljenog, simetričnog tiela naokolo, ili barem duž lieve i desne 

 strane dugačka, ali uzka vodoravna krpa, koja poput dviju uz- 

 dužnih vodoravnih uzkih plitva tielo postrance omedjuje. Ova 

 bora označuje tada granicu izmedju samog tiela i noge. Primje- 

 ćujemo još i to, da se običaje zvati ciela površina kože, koja je 

 unutra od tih bora, premda nije duplikatura, već jednostavna 

 koža, plastom. Zato se i veli kod Puževa, da je plašt izlučio 

 ljušturu, makar da taj plašt samo na svojem perifernom kraju 

 predstavlja slobodnu krpu ili boru. Čitavi predici kože dakle, koji 

 izlučuje ljušturu, zove se plašt, al slobodan je potonji, ograničujući 

 plaštovu šupljinu, obično samo na jednom, i to manjem predielu. 



